— 232 — 



vsesentlig skadelig Indvirkning direkte, kan den dog indirekte skade 

 Vegetationen (dog ikke i hoj Grad) derved, at Vandet fryser, og 

 der laegger sig Is langs Stranden. I de mindre Fjorde, og navnlig 

 hvor Fjordvandet er rigelig blandet med Ferskvand, kan der i 

 haarde Vintre ligge et Isdaekke den storste Del af Vinteren, og om 

 Vintrene er nok saa milde, kan Vandet dog fryse af og til nsermest 

 Stranden. I Fjaeren og paa Skser, som t0rl8egges under Ebben, 

 former Isen sig efter Underlaget, og er dette njaevnt, gaar Isen i 

 Stykker. Ved H0jvande bftes Isdsekket i Vejret; Isstykkerne kan 

 da fryse sammen igen og after gaa i Stykker under nseste Ebbe. 

 Navnlig ved Springtid er disse Bevaegelser ret betydelige, og Plante- 

 daekket kan godt beskadiges en Del derved, men ser man paa 

 Ky Sterne som Helhed, vil disse Forstyrrelser kun vgere ubetydelige. 



Drivisen er nieget farligere for Algevegetatlonen, da Isbjsergene 

 skraber Klipperne, som de kommer i Ber0ring med. Da Strom- 

 felt rejste i Island 1883, Aaret efter et af de storre Isaar, fandt 

 han den litorale Vegetation daarlig udviklet i Nordlandet. Det har 

 sikkert nok vseret en Folge af, at Drivisen blokerede Kysten hele 

 Sommeren 1882. I Sommeren 1898 saa jeg paa Pynten mellem 

 Sey6isfj6r9ur og Lo5mundarfjor6ur tydelige Maerker efter Drivisen, 

 som havde vaeret der om Foraaret. Drivisens skadelige Indvirk- 

 ning Jigger dels deri, at den skraber Vegetationen bort paa de 

 Steder, den kommer i Beroring med, dels deri, at den nedssetter 

 Temperaturen langt under det normale. Det maa virke hemmende 

 paa al Vegetation, at den pludsellg befmder sig i et meget koldere 

 Medium, end den er vant til, dog hemmes Havvegetationen mindre 

 end Landvegetationen derved. Isaarene indtraeffer i Reglen med 

 ret lange Mellemrum; den Skade, som Isen voider, maerkes derfor 

 ikke i det lange L0b; den ses navnlig i samme Aar eller Aaret 

 efter og udbedres forholdsvis hurtigt. 



Lysets Indvirkning paa Fordelingen af Algesamfundene og deres 

 Udseende er, som almindelig kendt, overordentlig stor. Hovedind- 

 delingen af Algevegetatlonen i et gr0nt, brunt og r0dt Baelte an- 

 tages vistnok af de fleste at bero paa Lysets Kvalitet, men derfor 

 kan man ikke frakende Lysets Intensitet Betydning. Hvorvidt Rod- 

 algernes Farvenuancer skal opfattes som Tillempning til Lysintensi- 

 teten eller Lysets Kvalitet, synes mig ret vanskeligt at afgore.^) 



^) At henvise til Gonchocelis rosea (Gaidukow, iflg. B0rge.sen 4) synes 

 mig ikke heldigt, da denne Art optrseder her i Fj^ren med sin rode Farve 

 (i Spirorliis paa Fucus). 



