— 243 - 



end til den vestligste Del af Nordkysten (Smaafjordene fra Hiina- 

 fldi). Saa er der kun tilbage Delesseria sanguinea; den synes 

 egentlig at tilhere Syd- og Sydvestkysten, men er funden i 0st- 

 Island en enkelt Gang opkastet paa Kysten. Den saa ikke ud til 

 at vaere kommen langvejs fra og vokser rimeligvis der, skont jeg 

 ikke har truffet den ved Skrabningerne. 



Alle disse 48 Arter har saaledes i det hele en sydlig og vestlig 

 Udbredelse ved Island. 



Det ses af foranstaaende, at der er et stort Grsenseomraade 

 (cfr. foranst. Tabel 2), hvor Arterne med sydvestlig og nordostlig 

 Udbredelse modes og blandes sammen. Dette Grsenseomraade om- 

 fatter omtrent hele Nordkysten, Nordvestfjordene og for en Del det 

 nordlige Parti af Sydvestlandet (se forovrigt senere under de flor- 

 istiske Grsenser). 



Floraens Sammenssetning. De 197 fra Island publicerede Arter 

 fordeler sig paa folgende Maade i 6 plantegeografiske Grupper (se 

 Borgesen og Jdnsson 6): 



Rod- Brim- Gron- Blaagren- 

 alger alger alger alger 



1. Den arktiske Gruppe 7 3 1 „ = 11 Arter (6 "lo) 



2. Den subarktiske Gruppe 1. Un- 



derafdeling 9 13 10 , = 32 — (16 «/o) 



3. Den subarktiske Gruppe 2. Un- 



derafdeling 12 17 21 1 = 51 — (25 »lo) 



4. Den boreal-arktiske Gruppe . . 10 7 7 3 -= 27 — (14»lo) 



5. Den koldt-boreale Gruppe 27 25 12 1 = 65 — (330/0) 



6. Den vartnt-boreale Gruppe. . . 7 2 1 1 = 11 — (6''lo) 



Deler vi de 6 Grupper i to Dele: A: de 3 forste Grupper og 

 B: de 3 sidste Grupper, faar vi folgende Tal: 



A 94 Arter (47 0/0) og B 103 Arter (53 ^/o). 



Floraen maa saaledes betegnes som boreal, da over Halvdelen 

 af Arterne tilhorer de 3 sidste Grupper^), men de subarktiske Arter 

 udg0r et hojt Procenttal (41 ^/o). Floraens Karakter bestemmes 

 navnlig ved den koldt-boreale Gruppe (33 ^'/o), der i Forbindelse 

 med den boreal-arktiske (14 "/o) udg0r naesten Halvdelen af det 



^y Den boreal-arktiske Gruppe regnes til de boreale Grupper, da dens Arter, 

 sk0nt de er almindelige i det arktiske Omraade, har rneget storre Ud- 

 bredelsesfelt udenfor dette. 



