— 270 — 



opfattes som konstant virkende. Flodb0lgen viser ogsaa Uregel- 

 msessigheder, idet laveste Flodmserke (Niptid) og h0jeste (Spring) 

 ikke er konstante, men viser en betydelig Variation. Flodgrsensen 

 er paa evig Vandring frem og tilbage mellem et Hojmaerke og et 

 Lavmserke. H0jm8erket eller den h0jeste Fiodgrsense ses tydelig af 

 Havets Indvirkning paa Kysten, og den ligger betydelig h0jere end 

 Greensen for Algevegetationen. Lavmserket er ikke saa let at skelne 

 som H0jmf3erket, men det vil omtrent falde sammen med den 0vre 

 Grsense for Pelvetia-Fucus spiralis-Samfundet. Ovenfor dette Sam- 

 fund fmdes Bangia-Samfundet {Ulothrix, Bangia o. fl.), hvis 0verste 

 Grsense omtrentlig vil falde sammen med en Gennemsnitsvandstand, 

 som dog ikke ligger midt imellem Lavmserke og H0jm8erke, men 

 snarere nsermere det f0rste. Den 0vre Grsense for Algevegetationen 

 ligger saaledes noget ovenfor Flodgraensen ved Slaptid, Ved meget 

 udsat Kyst gselder naturligvis den samme Kegel. At Stedet er ud- 

 sat, vil sige, at der er megen B0lgegang, og dette bevirker, at 

 Havet baade ved Slap- og Springtid gaar hojere op paa Kysterne; 

 naar Vandstanden bestemmes, maa derfor til Flodb0lgens Lav- 

 maerke og Hojmserke tilf0jes det Plus, som Vindbolgen giver. Hoved- 

 forskellen mellem udsat og beskyttet Kyst, hvad Algevegetationens 

 Udbredelse angaar, er den, at hele Vegetationen rykker hojere op 

 paa Kysten, hvor den er udsat, men den 0vre Grsense er i begge 

 Tilfselde afhsengig af Vandstanden og kan bestemmes efter de 

 samme Regler. 



Med Havalgevegetationens 0vre Grsense menes den Grsense, oven- 

 for hvilken Havalger ikke optraeder samfundsdannende ; derimod 

 tages der ikke Hensyn til, at enkelte Individer eller Individgrupper 

 kan fmdes h0jere oppe, i Kl0fter eller Vandhuller, da Forekomsten 

 maa regnes for at veere tilfaeldig, idet de er f0rt saa h0jt op med 

 h0jeste Vandstand eller h0Jtgaaende Brsendinger. De lever nok, 

 men kummerligt, og er 0jensynlig kommen udenfor deres egentlige 

 Udbredelsesomraade. Herfra maa dog undtages „amfibiske'' Arter, 

 det er Arter, der baade kan vokse i salt og fersk Vand, som 

 f. Eks. Enteromorpha intestinalis (Hovedformen) o. fl. Saadanne 

 Arter kan der naturligvis ikke tages Hensyn til ved Bestemmelsen 

 af Havalgevegetationens H0Jdegraense. 



Sammenligner vi Havalgevegetationens 0vre Grsense i Island 

 med Grsensen paa de nsermeste Kyster, Gr0nland og Fser0erne, saa 

 viser det sig, at der er Forskelligheder til Stede, men de er uvse- 

 sentlige. I Gronland ssetter Rosen vinge Havalgevegetationens 



