- ->79 — 



med indblandet Bangia fuscopurpurea. Dette Samlag optraeder i 

 den mellemste Del af Fjaeren. Et Porphyra umbilicalis-Samlag 

 findes ogsaa i den 0vre Del af Fjaeren. De optroedende Arter er 

 saaledes de samme i Grenland som paa Island, skent Masngdefor- 

 holdet muligvis ikke er det samme. Men der er en stor Forskel 

 til Stede, den nemlig, at det groniandske Samfund findes i Midt- 

 fjseren, medens det islandske findes meget hojere. Der er en lig- 

 nende Forskel paa Porphyra'ens Forekomst; den kryber nemlig 

 ned i Klippespalterne i Grenland, medens den i Island vokser oven- 

 paa Klipperne. Denne Forskel beror antagelig paa forskelligt Klima. 

 Paa Faeroerne findes det samme Samfund (Borgesen 4, 

 p. 71() og 719) muligvis endnu h0jere oppe end i Island. Arterne 

 er kun delvis de samme paa Fasroerne, idet Monostroma groen- 

 landicum mangier fuldstaendig, og Ulothrix flacca synes ikke at 

 spille saa stor en RoUe paa Faeroerne som paa Island. Bangia-Sam- 

 fundet er formodentlig almindeligt langs Norges Kyst (Foslie, 

 8, Bergesen 4, p. 719—20; Boye 2, p. 20). 



3. Pelvetia-Fucus-spiralis-Samfundet. 



Dette Samfund findes, som tidligere bemaerket, omtrent ved 

 Hojvandets Lavmaerke, d. e. Flodmaerket ved Niptid. Det er al- 

 mindeligt og mange Steder frodigt i Syd- og Sydvest-Island, men 

 sparsomt og uden Pelvetia i de andre Dele af Landet. Det danner 

 et Baelte, som dog ikke er sammenhaengende, undtagen paa mindre 

 Straekninger, og hvis vertikale Hojde kun er ringe; Bredden kan 

 undertiden vaere ret betydelig, navnlig paa meget svagt skraanende 

 Kyst. Det vokser paa Klippekyst, og hvor denne er en Ur, er 

 Vegetationen pletvis udbredt, hvad der er en nodvendig Folge af 

 Overfladens Form, idet Samfundets Graense er temmelig skarp 

 nedad. Dette Samfund er sammensat af to Arter: Pelvetia canali- 

 culata og Fucus spiralis: de vokser ikke sammenblandede, men 

 forekommer i to rene adskilte Samlag, der saedvanligvis er belt fri 

 for Epifyter, De vokser frodigt paa udsatte Kyster; dog synes de 

 at traede tilbage paa de mest udsatte Partier. Saaledes manglede 

 dette Samfund paa de mest udsatte Pynter yderst paa Snaefellsnes, 

 Vestmannaeyjar og ved Reydarfjor5ur, eller var fattigt repraesen- 

 teret; men der optraadte da i Stedet Braendingsformen af Fucus 

 inflatus (f. exposita og f. dendroides). 



Pelvetia-Samlaget er altid overst. Det forekommer, som for bemaer- 

 ket, kun i Syd- og Sydvest-Island, men findes her rigeligt mange Steder; 



