— ^J83 — 



findes sgedvanlig omtrent nedenfor Midten af Samfundets Omraade, 

 men kan ogsaa trsefies h0Jere, ja endog alleroverst. Derimod er 

 det temmelig konstant, at Fucks vesiculosus vokser overst og F. in- 

 flatus nederst. Arternes Forhold til Udsatheden omtales under 

 hvert Samlag. 



Fiicus-vesiculosus-Samlaget er, som allerede naevnt, Gverst og 

 grsenser ofte tset til Fucus spiralis. Maegtigheden er yderst for- 

 skellig efter Kystens Beskaffenhed. Bredden kan variere fra om- 

 trent 1 Fed paa lodrette Klipper til flere Favne paa svagt hael- 

 dende Kyst. 



Fucus vesiculosus gaar belt ind i det inderste af Fjordene, som i 

 Reglen kan regnes for beskyttet Kyst; bvis Bunden der er beldig 

 for dens Trivsel, kan dens Vsekst vsere ret frodig. Den vokser og- 

 saa nieget frodigt ved noget udsatte Kyster, det vil sige Kyster, 

 bvor Paalandsvind kan vsere baade hyppig og stormende, men 

 Braending yderst sjgelden. Stiger Udsatheden, viser det sig, at 

 F. vesiculosus baade aftager og kryber i Skjul mellem Klipperne. 

 Den kommer da efterhaanden laengere ned i Fjseren, og Ascophtjllum, 

 som 0jensynlig taaler Sogangen bedre, rykker op. Ved Reykjavik, 

 hvor Kysten maa regnes for noget udsat, idet Vindene af Sydvest, 

 Vest og Nord hyppig er stormende og foraarsager staerk Sogang, 

 ses dette meget tydeligt. Vselger vi en Bugt, som begraenses af en 

 fremspringende Klippetange, ser vi i Bunden et frodigt Fucus-vesi- 

 culosus-Samlag; det fortsaettes udpaa Tangen, og bliver smallere 

 udad; i Naerheden af selve Pynten er det begyndt at krybe i Skjul, 

 og yderst paa selve Pynten er det forsvundet, og Ascophyllum har 

 optaget dets Plads, og der Andes da enten ingen Fucus vesiculosus 

 eller kun enkelte hidivider overst i Ascophyllum-Baeltet. Hvad 

 man her ser i det smaa, gentager sig i det store, naar man fra 

 Fjordbundene gaar udefter til de yderste Pynter paa Halv0erne. 

 Saaledes saas Fucus vesiculosus ikke paa udsatte Pynter ved 0nd- 

 verSarnes (yderst paa Snaefellsnes), medens Ascophyllum og natur- 

 ligvis ogsaa Fucus inflatus fandtes i Maengde. Ogsaa paa de mest 

 udsatte Pynter paa Vestmannaeyjar manglede Fucus vesiculosus, 

 medens begge de andre forekom rigeligt^). 



Fucus vesiculosus forholder sig saaledes ved Island paa samme 

 Maade som paa Faeroerne (Borgesen 4). 



^) Strom felt (26) anforer Ascophyllum som voksende ovenfor Fucus vesi- 

 culosus ved Holmanes i 0st-lsland. 



