— 330 — 



af Odense ; men man tor formentlig gaa ud fra, at de Planter, han 

 nsevner som almindelige, ogsaa har vaeret det i Nordfyn. Dog 

 kan Tydningen af Kyllings Navne nu og da volde nogle Vanskelig- 

 heder. Det er ikke store Sjseldenheder, han anforer fra Nordfyn. 

 Han noterer Chamaemelum vulgare (= Matricaria chamomilla) som 

 „overfl0dig" ved Mlddeifart, hvor den ogsaa endnu jsevnlig kan 

 trseffes , samt Angelica sativa (= Archangelica) og Nymphaea alba 

 (major) fra Odense. Fra denne By har han endvidere Echium scor- 

 pioides, der gror i Munke Mose, Jacohaea Barbarea (instar laciniata) 

 og Eruca lutea latifolia (sive Barbarea/. Disse 3 kan tydes hen- 

 holdsvis som Myosotis palustris, Senecio aquaticus og Barbarea 

 lyrata, og de trseffes fremdeles ved Odense. Fra Apotekerens Have 

 i samme By angives en Lamium purpureum flore albo, hvilken 

 Maerkelighed en Nutids-Botaniker ogsaa vil kunne stode paa anden 

 Steds. Lidt mere tvivisom er No. 555 : Lapathum acutuin angusti- 

 foliutn^ ogsaa fra Odense. Hvis den kan tydes som Linnes Rumex 

 acutus, altsaa Hybriden Rumex crispus x obtusifolius, er det den 

 eneste, der maa regnes blandt de sjaeldnere, og den eneste, jeg 

 ikke har kunnet fmde ved Odense. 



G, G. Oeder's Icones plantarum, der paabegyndtes 1761, 

 yder heller ikke gennem den ferste Menneskealder nsevnevaerdige 

 Bidrag til Oplysning om den nordfynske Flora. Lige til det 18de 

 Hundredaars Slutning og Begyndelsen af det 19de er Efterretnin- 

 gerne fra alle Sider sparsomme og ufuldstaendige. Det er forst 

 gennem C. G. Rafn's Danmarks og Holstens Flora, 1796 — 

 1800 og J. W. Hornemann's Dansk okonomisk Plantelaere 

 1796, at vi erholder fyldigere Oplysninger om de sjseldnere Plan- 

 ters Forekomst. Rafn havde selv bes0gt Nordfyn og der gjort ad- 

 skillige heldige Fund. Da bans Flora ikke kom til at opleve ny 

 Udgaver, skal jeg kun opholde mig ganske kort ved denne, men 

 blot g0re opmaerksom paa, at den afgiver gode Vidnesbyrd om, 

 hvor laenge mange Planter er i Stand til at holde sig paa en og 

 samme Vokseplads. Eksempelvis skal jeg af Men Del, som udkom 

 1800, hidsaette nogle af de Planter, han nsevner, og som jeg endnu 

 i 1900 fandt paa de opgivne Lokaliteter, idet jeg benytter de nu 

 gseldende Navne: Archangelica sativa ved Hverringe, Allium ursinum 

 fra Hindsgavl, hvor den endnu er Karakterplante i Strandskoven, 

 Echinodorus ranuncidoides fra Omegnen af UJriksholm, Sedum album 

 fra samme Sted, Dianthus superbus fra 0er i Odense Fjord, og, 

 hvad der ikke har mindst Interesse, den sjseldne Ramischia secunda^ 



