- 334 — 



ogsaa fremdeles er at finde paa det af Bj0rn paaviste Sted ved 

 Vissenbjerg. 



I Slutningen af det 18de Hundredaar og i de forste 3 Decen- 

 nier af det 19de anstilledes der en Raekke vistnok saerdeles grundige 

 Unders0gelser vedr0rende Planteverdenen i Vigerslev og Vaevlinge 

 Pastorater af Sognepraesten , Provst J. F. Boesen. Disse to ud- 

 strakte og skovrige Sogne med et meget kuperet Terrain, store 

 Moser, Soer og Aaer, har den Dag i Dag en meget artsrig og inter- 

 essant Flora. Som mange af Datidens Prsester sad Boesen inde 

 med solide botaniske Kundskaber og var en stor Blomsterven, hvad 

 Vigerslev Praestegaards Have endnu baerer talende Vidnesbyrd om. 

 Provsten, der for 0vrigt i alle Henseender var en ualmindelig nid- 

 kser og pligtopfyldende Mand, fik ikke des mindre Tid til blandt 

 adskillige andre Skrifter at forfatte en omfangsrig og interessant 

 ^Physisk oeconomisk og historisk Beskrivelse over 

 Wigerslev og Weflinge Sogne i Aaret 1831". Dette 295 

 Sider store Manuskript i Kvartformat opbevares i Nationalmuseets 

 ^den Afdeling, hvorfra jeg har haft det til Afbenyttelse, Efter at 

 have talt om Egnens Udseende og Jordbundsforholdene, under 

 hvilke han omtaler et ejendommeligt i Kellebylund, Vigerslev 

 Sogn, forekommende „gr0nagtigt Ler", der kan bruges som Maling, 

 kommer han Side 31 til Pianterne og bringer nu en ret udforlig 

 Fortegnelse over alle de Arter, han saerlig har lagt Maerke til og 

 noteret op; og det er ikke mindre end omtrent 300, blandt hvilke 

 dog ogsaa de dyrkede er medregnede. For mig, der er f0dt, op- 

 vokset og bosat i denne Egn (Vigerslev Sogn), kender og er for- 

 trolig med Planteverdenen her som med ingen anden Egns, har 

 dette Manuskript, som jeg efter mange Aars Sogen endelig fik op- 

 sporet, en ganske egen Interesse. Provst Boesen benytter heldigvis 

 vaesentligst de latinske Navne, og ingen af de noterede Arter kan 

 derfor misforstaas. Sammenligner jeg nu Egnens davaerende 

 Fysiognomi, efter de Grundrids, Boesen har givet, med det, jeg 

 kender, er Forskellen i0jnefaldende ringe. Det er gennemgaaende 

 de samme Planter, man endnu m0der, og de optraeder paa de 

 «amme Lokaliteter. Der er blandt de 300 Arter, han har optalt, 

 kun 4, som maa siges nu at vaere meget sjaeldne, eller til Dels 

 manglende. Den ene er Calla palustris, som han, uden at bemaerke, 

 at den var sjaelden, blot anforer blandt de Planter, der Andes i 

 Moserne. Den savnes nu vistnok overalt undtagen i Rue Mose, 

 hvor der hidtil har vaeret nogle faa Eksemplarer, der dog paa 



