— 349 — 



ikke ringe Indflydelse paa Egnens Plantevaekst. Baade virker den 

 udt0iTende og rent mekanisk, hvad let kendes paa de optraedende 

 Formationer. Hist og her er det som selve Krattene, f. Eks. de 

 mange Bevoksninger af Prunus spinosa, bogstavelig gaar i Knae for 

 Stormens Vselde, saa de laegger sig fladt hen ad Jorden. Paa de 

 mest udsatte Steder i det trselose Terrain vil man ogsaa se, at 

 Vindens Magt kendes i Planternes lave Vaekst. Men til Gengeeld 

 har de paa Fynshoved forekommende Arter en ussedvanlig Lys- 

 maengde, da ingen Skove eller anden Samling af Trseer skygger 

 for dem. Det er maaske en af Grundene til, at flere Planters 

 Blomster her kendetegnes ved en meget intens Parvetone, f. Eks. 

 de forskellige Caryophyllaceer der paa Fynshoved virkelig er farve- 

 prsegtigere end andetsteds, Havets umiddelbare Nserhed til begge 

 Sider giver en Luftfugtighed, som ogsaa bliver en Faktor af Betyd- 

 ning for Vegetationen i denne Egn. Da edafiske Forhold jo spiller 

 en vigtig Rolle for Planterne, skal det endnu bemaerkes, at Moraene- 

 leret paa Hindsholm gennemgaaende er fedt og kalkholdigt, og at 

 selv Moraenesandet og Morsenegruset er ret rigt paa Kalk. De 

 Plantearter, som fmdes i dette Terrain, er da ogsaa saerlig tilpas- 

 sede til de Livskaar, der her bydes dem. 



2. Det egeutlige Nordfyn udgor saa Straekningen mellem 

 Odense Fjord og Pavebaek naer ved Baaring Vig. Vi traeffer her 

 lignende geografiske Forhold, som alt omtalt, Lagdelte diluviale 

 Aflejringer veksler med ikke lagdelte, og Moraeneleret betinger den 

 paagaeldende Egns („Sletten"s) store Frugtbarhed. Moraenegrus og 

 Moraenesand forekommer kun pletvis og i mindre Udstr^ekning. 

 Det forste har vi omkring Krogsbolle og ud ad mod Baaring Vig, 

 for at naevne et Par Yderpunkter, det sidste findes navnlig i Ein- 

 sidelsborg-Egnen med Retning SS0 ud mod Odense Fjord. Hvor 

 det forekommer rent, uden Iblanding af Ler, er det meget ufrugt- 

 bart og uden Evne til at holde paa Fugtigheden. Saadanne Straek- 

 ninger med et brunstribet, fmt Sand traeffes ved Naeraa Strand ud 

 ad mod den lille Ejlinge og ved Bederslev. Ved Agernaes, 

 Nord for Einsidelsborg, fmdes paa Stranden en laengere Flyvesands- 

 dannelse, ^Sandet** kaldet. 



Noget, man ofte er tilbojelig til at se bort fra, ja, belt glemme, 

 naar Talen er om „Sletten", er de oven for nasvnte Aase, der 

 flere Steder paa heldig Maade bryder Landskabets jaevne Ensartet- 

 hed. Af saadanne skal jeg pege paa den i Naerheden af Bogense 

 vaerende Fogense Aas, hvortil kan regnes den lange Banke, der 



