— 356 — 



de paa Lcepladser bevarer sig vel. Eksempelvis kaii anf0res, at 

 Fopulns italica i Kystegne og paa aabne Lokaliteter med frem- 

 herskende Nordenvinde ofte bliver topter paa Grund af Frosten, 

 medens den i Skovegne, og hvor den om Gaarde og i Haver plantes 

 i Lae, kan blive meget hej og smuk. Af st0rre Betydning er Luft- 

 bevsegelse og Lysforhold. Jeg bar allerede omtalt, hvorledes 

 Strandkrattene ofte optrseder som flade, mod Jorden nedtrykte 

 Bevoksninger. Vestenvindens Magt kendes ogsaa let paa Kyst- 

 skovenes staerkt bejede Ti'a9kroner, saa vel som paa, at Morbunden 

 gerne bliver fremherskende i Udkanten, fordi Vinden bortfejer L0v- 

 daekket af Mulden, og det Materiale, hvoraf denne dannes, for- 

 svinder^). I flere aabne Skove, som f. Eks. et Par Smaaskove tset 

 ved Rugaard og ved Kuehedsgaarden er nsesten alle de oprindelige 

 Planter forsvundne, og kun Aira flexuosa er bleven tilbage. I lig- 

 nende aabne Skove ved Langes0 fmdes mellem ^ira-Tuerne en Del 

 Majanthemum hifolium og Melampyrum vulgatuni, undtagelsesvis 

 tillige Fotentilla erecfa og Pteridium aquilinmn. I vindaabne Boge- 

 skove savnes ikke Agrostis vulgaris f. tenella, der synes at veere 

 seerlig knyttet til fattig Morbund. Paa meget forblseste Voksepladser 

 opnaar Planterne ofte kun en lav Vaekst, hvad jeg alt bar omtalt 

 under Fynshoved, men Eksempler kan ogsaa traeffes andre Steder, 

 langt fra Stranden. Paa Kellebyhej, der ligger udsat for Vind 

 fra alle Sider, vokser altid meget lave Planter. Arter af Nelliker 

 ligger ofte belt udstrakt med kna3b0Jede Staengler; ligesaa paa 

 Ornebjerg, Hjortebjerg og paa Toppen af Bred Bakker, Som alt 

 antydet, bar jeg lagt Maerke til, at de Arter, som er udsatte for 

 meget staerkt Lys, ofte opnaar en mere intens Farvetone end de 

 samme Arter andet Steds, Saerlig ses dette paa Fynshoved og 

 F0ns Odde. I de store, tsette Skove omkring Langeso traeffes deri- 

 mod paa lysfattige Steder en Maengde Skyggeformer med mindre 

 Blomster og svagere Farver end ellers. 



Endnu maa jeg kortelig omtale Tilstedevaerelsen af nogle 

 myrmekofile Planter. [ flere af Skovene forekommer en Maengde 

 Myretuer, saaledes ved Langeso, hvor enkelte opnaar en betyde- 

 lig Storrelse. Ligeledes paa Strandenge finder man ofte talrige 

 Myretuer, f. Eks. ved Hofmansgave. Det er sikkert, at der bestaar 

 et vist Forhold mellem disse Tuers Beboere og visse Plantearter, 

 hvad der jo er velbekendt, skildret naermere f. Eks. af Buchenau. 



^) P. E. Mviller: Om Regnormenes Forhold til Rhizomplanterne. Oversigt 



ov. Kgl. dsk. Videnskab. Selsk. Forhdl. 1894. 



