71 



Da Mi Ides Gefasskryptogamcn Schlesicns utgafvos 1859 och nionde upp- 

 lagan af Skandinaviens Flora 1864 och det, ehuru sa lang tid forflutit 

 mcllan utgifvandet af bada dessa arbetcn, icke i det senare kan synas gc- 

 nom en enda bokstaf, att det forra arbetet varit begagnadt, churu det mono- 

 grariskt behandlat detta slagte, har jag kommit till dc yttrade slutsatperna. 

 For ufrigt liar jag aldrig sagt, att utgifvaren intet for ol'rigt lart; det ar 

 blott i fraga om detta slagte, jag vagat hysa den asigten. 



Det ar visserligen sannt, att Ruprecht ar den forste, som bc^a^nat 

 Gmelinska artnanmet laneeolatum inom slagtct Botrychium ; men da, han un- 

 der detta namn inbegriper tre (3) arter, hvilket Milde ickc endast pa star, 

 utan tvdligen bevisar, da. de under namn af B. laneeolatum af Rnprecht 

 siiiida exemplar finnas i Mi Ides bok afritade, maste jag oaktadt forsvaret 

 for ett sadant forlarande arise citatet Rnprecht till detta namn for oriitt. 

 Det framdragna exemplct af Hieracium murorum L. ar icke allenast haltande 

 utan iifven oriktigt. Hade Ruprecht forst beskrifvit arten och under den 

 mojligen sammanfattat flera, da hade exemplct varit pa. sin plats och ci- 

 tatet Ruprecht enligt utgifvarens principer afvenlcdes; nu deremot. da 

 Gmelin tydligen framstiillt sin art, men Ruprecht deremot forfuskat 

 och sammanblandat den med andra, anser jag, och som jag tror alia andra 

 utom Lekt. Hart man, att Ruprecht icke l>or till denna art citeras. 



Hade dessutom Lekt. Hart man behagat se i Ruprcchts Symbolaj 

 pag. 101, der han siiger: ''optime apud Roeper Flora Mccklenb. %. 5, 6, 

 7, 8 depingitur", hvilka figurer hora till B. matricarkefolium A. Br., tordc 

 han ock fatt ett bevis pa, att Ruprecht sammanblandat flera arter. 



Jag har icke klandrat forfattarecitatet S w. till Botr. Lunaria af det 

 skal, att det ofverensstiimmer med utgifvarens principer for forfattare-citater 

 till namn, ehuru dertill afven vore stort skal , isynnerhet som dessa prin- 

 ciper sasom oriktiga och orattvisa bcirja mer och mer ofvergifvas af sa val 

 in- som utliiiidska forfattare. Forfattarefafangan torde val mojligen komma 

 att lida, om de af Prof. Fries foreslagna reglor for forfattarecitatcr ellcr 

 Dokt. Lorentz' i Botanische Zeitung 1866 N:o 24 uppstallda principer 

 for prioritetsbegreppet antoges, ty da skulle man icke sa. ofta fa tillfalle 

 satta sitt egct varda bomarke till ett namn; men riitt och rattvis vore onek- 

 ligen en sadan anordning. 



Hvad variationerna till B. boreale Mild, och var. evolutum siirskildt 

 vidkommer, maste jag helt ocli hallet fritaga Milde fran ansvaret for moj- 

 ligen varande olampligbet; ty Milde har icke namngifvit nigra varieteter 

 af denna art, lika litet som af B. laneeolatum (Gin el.). 



Nu ofvergar jag till de numcrerade anmiirkningarne: 



1. Oaktadt C. H:s pastaende, att han bland de nagra och 20 ex. af 

 B. boreale Milde, hvilka han samlat vid Drivstuen i Norge, funnit for- 

 mer, hvilka han icke kan skilja fran B. Lunaria, maste jag dock forklara 

 B. boreale for god art, och jag formodar, att samma forhallande forcfinnes 



