101 



hanfora till nagon af de bekanta naturliga va'xtfamiljerna. Tra- 

 det bar ymnig frukt, och man kan latt forestall a sig, huru ett 

 land utan minsta tillgang pa dryckesvatten (sasom manga 

 af Soderhafvets oar) kan hysa manga menniskor, om hvarje 

 hushall eger 20 — 30 kokospalmer, ty den omogna notens vat- 

 ten ar ymnigt och herrligt. 



Da vi nu aro inne pa odlade vaxter, torde det vara 

 skal att namna nagot om dem, vi hafva liar. Det ar, utom 

 de meterologiska forhallandena, odlingarne och skogsforsto- 

 relsen, som gora var koloni sa, fattig pa landtliga naturalster. 

 Den myckna bef'olkningen och den ringa ytan af land, tvinga 

 till odlingarnes utstrackning afven till de olandi^aste bergs- 

 toppar, och de fula nakna Batates- och bomullsakrarne intaga 

 skogens rum, och i stallet att klada de fruktbara sluttningarne 

 griina, gifva dem utseende af vara halfarbetade tradesakrar 

 d. v. s. gragrona och torra. — Det ar egendomligt — for 

 den, som endast ar van att se, med huru stor svarighet jor- 

 den hemma i Sverige tvingas att gifva skord en gang 

 om aret, huru mycket humus lion fordrar etc. — att liar se 

 det grus, hvilket kommer fran den faltspatsrika trachyten, 

 som bildar hufvudmassan af bergen, gifva oupphorliga skordar 

 ar fran ar, utan humustillforsel och knappt utan att brukas 

 — det varsta arbetet ar att halla jorden fri fran ogras. Vill 

 man nu, for att undersoka narmare dessa odlingar, bestiga en 

 af dessa hojder, hvaraf ons hufvudmassa hildas, hafva vi 

 ofta forst att genomvandra en plantering af bomullsbuskar, 

 en vaxt, som, likasom mangen annan har, ej synes veta af 

 nagra arets skiften, ty hon bar sina stora gula blommor och 

 fron aret om, och en langvarig torka ar det enda, som hin- 

 drar hennes frosattning. Hon frodas dock ej val i mera an 2 — 3 

 ar, utan borjar da fa ett magert och knutigt utseende, hennes 

 grenar blifva langa och kunna ej langre halla sig uppratta 

 utan boja sig till jorden, och langt ifran att pryda den jord, 

 som bar henne, ar hon till vanprydnad och forkastas sasom 

 oduglig. Bomull ar som bekant ons enda exportartikel och 

 har under senaste aren tillskyndat det fattiga folket atskillig 

 fortjenst. 



