133 



bund, men flyttes denne Varietet over paa Granit- eller 

 Gnejsgrus bliver den staerkt tornet og er da var. ferox. 



Lappa. Hvad de til dette Genus henregnede Arter og 

 Varieteter angaar, da kan de, som ikke constante, ikke an- 

 sees for artsberettigede, idet samtlige Arter og Former uden 

 I ndtagelse aldeles gaar over i anden og tredie Generation 

 til Linnes Arctium Lappa. Tjappa- Arterne med sine For- 

 mer fremkaldes dels ved Hybridisering, og dels hvad Flo- 

 rescens og Haarrighed angaar, ved de forskjellige Jordarters 

 Beskaffenhed. 



Inula salicina bliver paa fugtig Urformation som oftest 

 bedaekket med fine Haar. 



Yalerianeae. 



Valeriana officinalis. Hovedformen holder sig naesten 

 altid uforandret paa Kalkbund; gaar den over paa Lerbund, 

 faar den faerre Bladpar, og endelig naar den gaar over paa 

 Urformationen, erholder den laengere og flere Stoloner samt 

 bredere Blade og er der forvandlet til V. sambucifolia Mik. 

 Paa Myrgrund fremtraeder den undertiden med alternerende 

 Blade og stivhaarede Staengler, uden at den dog under disse 

 Forvandlinger er bleven til nogen anden Art end den op- 

 rindelige V. officinalis. 



Boragineae. 



Myosotis palustris. Paa Lerjorden vedligeholder Hoved- 

 arten sig temmelig constant, saasom med udspilede Haar; 

 men gaar den over paa Urformationen, tiltrykkes Haarene 

 paa Stasngelen og Grenerne udspaerres og forlaenges (var. 

 strigulosa). Denne Varietet gaar i Lermuld tilbage til Ho- 

 vedformen i anden Generation. — Myosotis striata og M. 

 hispida er constante, og Jordbunden faar ingen Indflydelse 

 paa disse, naar de flyttes fra sin naturlige Grund: Kalken. 



Labiatae. 



Mentha arvensis bliver altid glat, lavere og udelt, naar 

 den gaar over paa stiv Lergrund (Blaaler), og er da var. 



