141 



imod bliver den naesten altid toaarig, ja undertiden treaarig, 

 staerkt nedtrykt til Jorden, mere haaret, blaaagtig og Stamg- 

 lerne ubetydelig forgrenede. 



Paronyckieae. 



Scleranthus cmnuus. Paa los og aaben Lermuld er den 

 constant enaarig, mere ramos og morkegron end paa Urfor 

 mationen, hvor den som oftest bliver toaarig. 



Polygoneae. 



Polygonum lapatlufolium har altid paa Urformationen 

 ineget sUerkere opsvulmede Led, end paa Lerbunden. 



Clienopodiaceae. 



Atriplex hastata. De forskjellige Jordarter har stor Ind- 

 virkning paa denne Plante. Paa en losere Lermuld bliver 

 den opret, mindre forgrenet, Bladene sinalere, og Frugt- 

 gjemmet mindre tandet, inedens den paa en fast Lerjord som 

 oftest bliver nedliggende, Bladene bredere og Frugten grov- 

 tandet etc. Alle disse Former og Underarter gaar tilbage til 

 Hovedarten i anden Generation. 



CJienopodium album. Alle dens Varieteter, som samt- 

 lige er opstaaede ved Jordartens Indflydelse, gaar uden Und- 

 tagelse tilbage til Hovedarten i to til tre Generationer. 



Chenopodium polyspermum faar altid stserk tilspidsede 

 Blade, naar den kommer paa en fugtig, gruset Urbjergjord. 

 Denne Form gaar i anden Generation tilbage til Hovedarten, 

 naar den kommer paa Lerbund. 



Salicornia herbacea. Paa stiv ublandet Ler bliver den 

 oftest nedliggende og mere ramos. I en losere og med Sand 

 og Dyndjord blandet Lerjord er den bestandig opret. Ved 

 forste Generation gaar alle dens Former tilbage til Hoved- 

 arten. 



Salicine*. 



Salix. Denne hojst polymorphe Slgegt er, uagtet dens 

 Arter som oftest fremtrceder i anseelige Tracer eller Buske, 



