Om Galeobdolon luteum Huds. 35 



trubbiga, enkelsagade af stora rundade sagtander, soni hafva 

 tydlig udd, de ofre dercnint aflangt lancettlika, mot basen 

 afsmalnande, kort tillspetsade och ojemnt enkelsagade at' na- 

 got spetsiga, framatrigtade sagtander, rikblommiga blomkran- 

 sar af blommor sa stora som hos den nordiska formen och 

 smalare, langre tillspetsade fodertander. Denna mellanform 

 torde narmast mots vara Persoons G. vulgare ,'i. montannm 

 och ofverensstammer temligen noga med Godrons beskrif- 

 ning pa G. luteum i Flore de France. 



Da nu dessa bada former — den Skandinaviska och 

 den Illyriska — oaktadt de gradvisa ofvergangarne dem einel- 

 lan aro sa, betydligt afvikande fran hvarandra, att de ej bora 

 bfverses, utan i artbeskrifningen upptagas sasom de yttersta 

 formerna af artens formserie, sa, foljer afven haraf, att ingen- 

 dera kan anses vara denna arts egentliga hufvudform. De 

 upptrada ocksa, den ena pa, nord-, den andra pa, sydgransen 

 af artens utbredningsomrade. Denna vaxt tillhor nemligen 

 egentligen mellersta Europa; i sodern ar den inskrankt till 

 bergstrakterna och i norden till sydligaste delen af Skandi- 

 navien (Skane, Blekinge, Norge i Bergens stift). Om man 

 tar anse artens hufvudform vara den, som fbrherrskar i cen- 

 trum af artens utbredningsomrade, sa borde salunda den i 

 mellersta Tyskland forekommande formen, sadan den t. ex. 

 upptrader kring Wien, betraktas som hufvudform. Jag fbre- 

 staller mig derfore, att af Galeobdolon luteum Huds. bora 

 upptagas trenne former, som pa fbljande satt karakteriseras: 



Forma borealis (G. vulgare Pers.): stjelk uppstigande, 

 fran sin nedre del utvecklande krypande bladskott, for ofrigt 

 enkel, hang, ungefar qvartershog; blad mjukhariga, ofta pa, 

 undre sidan rodaktiga, pa bfre hvitflackiga, mot stjelkens 

 spets foga aftagande i form och storlek, njurlika eller hjert- 

 lika, trubbiga, enkelt sagade af stora rundadt trubbiga, upp- 

 rattstaende sag-tander, som nastan sakna udd; de oTversta 

 blomstbdjebladen aggrunda; blomkransar 6-bloniniiga af stora 

 blommor, fodertander bredare, kortare uddspetsiga , glest har- 



