Smarre Notiser. 47 



kande honom, var han hogt varderad bade for sina grundliga 

 kunskaper och sitt redbara vasende. Carlskrona laroverk for- 

 lorade i honom en af sina utmarktaste larare. 



N. J. S— z. 



Fluorescens-foreteelser sasom orsak till fargning 



af vaxtdelar, 



af 



B. Frank. 



(Referat ur Botan. Zeitung 1867 N:o 51 af Olaus). 



Enligt den kannedom vi hitintills hafva, bero vaxternas 

 farger allmanneligen pa, narvaron af fargamnen, d. v. s. am- 

 nen, som synas fargade saval i pafallande som genomfallande 

 ljus. Ett fall , da, en vaxtdels farg beror pa, fluorescensen hos 

 ett farglost amne, erbjuda de dunkelbla frona hos de fiesta 

 Paeoma-arter, hvilka tillika lemna ett exempel pa, den anda 

 hitintills icke bekanta foreteelsen af fluorescens hos en cell- 

 membran. 



Hos de fleste Paeonia-arter aro de mogna frona i friskt 

 tillstand fargade skont dunkelt stalbla. Om man fran ytan 

 af sadana fron med en knif aftager ganska tunna skifvor, 

 som endast innehalla de yttre starkt fortjockade membraner- 

 na af de ytliga cellulerna, sa synas de erhallna snittytorna 

 dunkelt karmosinrbda eller, om frona redan nagra dagar forut 

 blifvit tagna ur kapslen, bruna, det afskurna stycket deremot 

 farglost el. klart gulaktigt-gratt, sasom man redan med blotta 

 ogat marker, men tydligare under mikroskopet i genomfallan- 

 de ljus. Men afhaller man vid betraktandet af sadana yt- 

 liga stycken under mikroskopet det genomfallande ljuset, sa 

 att foremalet endast traffas af pafallande ljus, sa synes det 

 genast med den omtalta skont stalbla fargen ss. hos det 

 oskadade froet; afven for obevapnadt oga intrader samma fo- 

 reteelse, om dylika stycken laggas pa ett dunkelt underlag. 



