50 Om mikroskopiska vaxtprneparater. 



kasta ett med besvar for mikroskopet vunnet object; litet i 

 jemforelse med det arbete, som aftecknandet fordrar. Ar 

 foremalet vid inlaggningen som praparat val hehandladt, sa 

 kan det vid lagligare tillfalle aftecknas af inlaggaren eller 

 af nagon annan. Af erfarenhet kunna vi intyga, att talrika 

 prfeparater hinna fullbordas inom samma tid, soin fordras for 

 afteckningen af ett enda object. Skickligbet, tid och andra 

 omstandigheter stanga ej sa, saltan denna senare utva.2", da 

 ar godt att ega den forra, men bast att kunna begagna bada! 



Vi skola ej lange uppehalla oss vid att visa nyttan af 

 en under fortsatta studier gjord och i sammanhang med dessa 

 staende prseparatsamling, utan endast fasta uppmarksamheten 

 pa nagra talande omstandigbeter. Studerar man vaxtanatomien, 

 utan att tillvarataga de objecter, man for den mikroskopiska 

 undersokningen begagnat, sa fordras att — hvarje gang man 

 vill forevisa t. ex. en viss cellvafnad, ett visst slag af karl 

 0. s. v. eller losa en uppkommen fraga — for tillfallet for- 

 skaffa sig nya. Besvaret oberaknadt, ar saken ofta omojlig. 



Algologen ar nastan vane ute. Ma han ega en rik 

 herbarii-samling af de lagsta algerna. Han traffar en obe- 

 kant form, tillhorande ett slagte med talrika, narstaende ar- 

 ter. Utan motsagelse maste han, for den obekanta formens 

 noggranna bestamning, genomga, sin samling och under mi- 

 kroskopet jemfora samlingens alia hithorande former. Lyckas 

 bestamningen, ar allt godt och val. Men foljande dagen ater 

 en ny form och aterigen samma arbete, och sa, allt framgent. 

 En annan gang finner han en obekant form af Oedogonium 

 eller en egendomlig Zygnemace; hithorande arter, som finnas 

 i herbariet, jemforas, men aro alia genom torkningen sa, for- 

 andrade, att de ej lemna nagra tillforlitliga upplysningar. 

 Han ar nu ilia till mods och larer sig belt sakert att som 

 praBparater forvara atminstone sadana former, som genom 

 torkning forlora sin ursprungliga natur. Hartill kommer, att 

 utbyte af prseparater (sasom det brukas bade i Tyskland, 

 England och Frankrike) mellan idkarne af samma eller skilda 

 vetenskapens delar, satter den ene i stand att draga fordel 



