Principer for den hotaniska nomenklaturen. 89 



det onskligt, att den fainilj, inom hvilken man ater vill upp- 

 stalla detta Damn, ar en helt annan an den, till hvilken det 

 forra, liknamnda slagtet horde; 



9) att icke valja sadana namn, som redan forut aro 

 anvanda inom zoologien '). 



29. Den, som hildar namn for subgenera och sektioner, 

 torde, utom foregaende fingervisningar, afven taga hiinsyn till 

 toljande: 



1) att for den fornamsta afdelningen inom ett slagte 

 foretradesvis valja ett namn, som utgor en modification af 

 genus-namnet eller detta med en passande tillsats (t. ex. ge- 

 nom tillagg af Eu framfor genus-namn af grekiskt ursprung 

 eller genom slntandelserna astricm eller ella till latinska, 

 eller genom andra med latinska grammatikan och sprakhruket 

 bfverensstammande modifikationer); 



2) att aldrig bilda ett sektions-namn derigenom, att 

 andelserna aides eller opsis laggas till genus-namnet, men 

 deremot med forka'rlek hegagna dessa andelser, om ifraga- 

 varande sektion har likhet med ett annat slagte; i sadant 

 fall bildas sektions-namnet derigenom, att till detta andra 

 slagtes namn, om det ar af grekiskt ursprung, fogas andel- 

 serna oides eller opsis; 



3) att sasom namn pa en sektion aldrig bruka ett sa- 

 dant, som redan finnes anvandt sasom genus-namn eller namn 

 pa sektion i annat genus. 



30. Cnskar man jemte slagt- och art-namnen afven 

 anfora sektions-namnet, sa stalles detta inom parenthes mel- 

 lan de bada andra namnen (t. ex. Hieracium (Pilosella) 

 cymosum). 



1) Pa samma gang vi instanima i det Snskvfirda (ej absolut nodvan- 

 diga) i denna pnnkt, finna vi dock ej nagot skill att — sasom nagra vilja — 

 forkasta sadana genus-namn for vaxter, som iildre forf. utan att kanna, 

 att liklydande namn inom zoologien funnits, infort inom botaniken. Sadan 

 ar afven uttryckligen De Can do lies mening, sasom framgiir af nioti- 

 verna till punkten 60. 



