110 Slagteiia Fucus och Pycnophycus. 



Balen knappast ofver 6 tuni hog, ofta flera fran samina 

 fastknol, alltid reguliert dichotomi.sk, nederst trind eller sam- 

 mantryckt, tracllik, upptill jemnbred och fijga bfver en linea 

 hred. Sporgomfastena 2 och 2 i flikarnes toppar, sallan 2- 

 klufna, anda till tumslanga, trind a eller nagot plattade, jemn- 

 breda, foga afsmalnande at bada andar, nagon gang i den 

 ofra fbrtjockade, de la'ngsta 1 turn langa, men knappast ofver en 

 linea breda. Sporgommena utvandigt pa sporgomfastena myc- 

 ket tydliga, efter vaxtens torkning vartlikt upphojda. An- 

 theridierna, som hos denna art synas haf'va sin plats midt 

 emot gommets porformiga oppning, hogst 45 micro'""' langa 

 och 15 micro' 1 ""- breda. Sporhylsorna knappast olika dem 

 hos narsla'gtade arter, elliptiska eller omvandt aggrunda, 150 

 micro""" langa och 100 micro""" breda — dimensioned som 

 aterfinnas hos alia de of'riga arternas antheridier och spor- 

 hylsor. 



8. Fucus anceps Harv. et Wood. 



Samkonad, lag; balen fran fastknolen 2-aggad jemnbred, 

 utan blasor, tjockt laderartad, reguliert klynnedelad, upptill 

 af'smalnande; sporgomtastena hela, langa, sylformigt af'smal- 

 nande, nastan sammantryckta med langt sprotlik, steril topp. 



Hermaphroditus, pumilus: thallo e callo radicali ancipite 

 lineari, evesiculoso, obese coriaceo, regulariter dichotomo, 

 sursum attenuato; receptaculis integris, elongatis, subulato- 

 attenuatis suhcompressis apiceque sterili rostriformi. 



Fucus anceps Harv. et Wood in Annals of Nat. Hist. 

 1864. 



Forekomst: Kilkee, west of Ireland Jul. 1863. Harv. 

 in litteris. 



De tva exemplar af denna verkligen underbara form, 

 hvilka ligga framfor oss, erhollos for nagra ar sedan i bref 

 fran Harvey, som ansag den mojligen vara F. distichus, 

 och aro de enda, vi haft tilltalle att undersoka. Fastknolen 

 som hos de ofriga arteroa. Balen vid basen utan all stjelk- 

 lik bildning, tomlig^n tjock, sa, att medelnerven nastan tyckes 



