] 18 Om dct fargade by 1 lets betydelse lor vaxten. 



nagot men af uteblifven honingsafhemtning och satta goda 

 frukter, om de nied konst befruktas. 



Den tredje asigten, fiorst uttalad af Sprengel, soker 

 visa, att boningen ej ar till nagon omedelbar nytta eller 

 skada for blominan, utan att dess narmaste null ar att ut- 

 gora toda for insekterna, dess yttersta befruktningen genom 

 insekterna sasom niedel. 



Denna asigt, liksom de ofriga upptackter, Sprengel i 

 namnda verk fr am lade, forbisags af samtida och sen are bo- 

 tanister, ty till och med C. F. Gartner, bvilken anstiillt 

 oinfattande nndcrsdkningar och experimenter ofver blomman, 

 yttrar i sitt arbete "Ueber die Befruchtungsorgane tier voll- 

 kommeneren Geiviichse", Stuttgart 1844: "Ofver honings- 

 afsondringens betydelse och bestammelse herrskar till folje af 

 hithorande organers olikartade forbindelse med andra blom- 

 mans delar och deras franvaro hos manga viixter annu myc- 

 ket morker"; ett morker, som dock Sprengel till storsta 

 delen hade skingrat. Vi skola framdeles se, huru Spren- 

 gels asigt bestyrkes af hela blominans byggnad och organi- 

 sation, men ga, nu att skiiiskada de inriittningar, hvilka med 

 honingsafsondringen sta i sammanhang. 



Forst hafva vi sjelfva det honingsafsondrande organet 

 eller honingskurteln. Dess lage inom blomman ar hogeligen 

 varierande och oaktadt dess enorraa physiologiska betydelse ar 

 den, sasom iifven Sachs sager, ej fiistad vid nagon viss 

 morphologiskt bestaiud del af blomman, utan kan hafva sin 

 plats niistan hvar som heist pa kronan, standarne eller pi- 

 stillen. 



Deremot ar dess bygnnad fullkomligt bestiimd af dess 

 egenskap af secretionsorgan. Den maste nemligen for det 

 forsta vara kottigt uppsvalld, for det andra ej harbekliidd, 

 det senare tydligen emedan saftcellernas utfbrselgangar ej fa 

 tillstaneas af liar. Dessa ki'innetecken bora DOga bemarkas, 

 ty det ar af stor vigt for bestammandet af det slitt, hvarpa 

 en blonimas befruktning fbrsiggar, att veta, huruvida en ho- 

 ningskortel forolinnes eller ej. Att harom forviirfva visshet 



