Om (let fargade hyllera betydelse for vfixten. 119 



ar nemligen ofta lattare an att upptacka honingen sjelf, hvil- 

 ken ej sallan finnes for handen endast i ytterst ringa quan- 

 titet. 



Den del af blomman, som upptager och forvarar don af 

 korteln afsnndrade honingen, benamnes honing sgommet. Dess 

 plats ar beroende af honingskijrtelns och befinner sig ofta i 

 dess omedelbara narhet. Sasom allman regel galler, att ho- 

 ningsgommet ar placeradt i blommans botten, aldrig i dess 

 mynning, for att insekten ma krypa sa langt in i blomman 

 som mojligt och dervid komma i intim berfiring med kons- 

 delarne. Ar den insekt, genom hvilken blomman skall be- 

 fruktas, forsedd med ett langt sugror, sa ar ej denna anord- 

 ning tillracklig, utan honingsgommet maste aflagsnas till bott- 

 nen af en mer eller mindre lang honingssporre. 



Om honingsgSmmets byggnad galler liksom for honings- 

 korteln, att dess inre sida maste vara jemn och glatt, dels 

 pa det att insekten ma, kunna fullkomligt tijmma det '), dels 

 for att det ma utofva sa, stor attractionskraft som mSjligt 

 pa, den deri forvarade vatskan och salunda forhindra dess 

 uthallning genom stotar och dylikt, hvilket naturligtvis ar 

 hogst nodvandigt, synnerligen for hangande blommor. 



Honingen ar skyddad for utspadning med re^n genom 

 mangfaldiga inrattningar, hvilka vi med ett gemensamt namn 

 kalla honing s sky dd. Da de fiesta blommor hafva en bestamd 

 stallning och deras honing skall vara forsakrad mot det mer 

 eller mindre perpendikulart fallande regnet, sa maste ock 

 honingsskyddet efter denna olika stallning variera. 



Sa finna vi hos de uppratt staende blommorna an i och 

 nedanfor kronans mynning befintliga sparrande liar, an af- 

 satser eller knolar, an elastiska tackskifvor, hvilka vid in- 

 sektens besok undanskjutas for att sedan ater tillbakafalla; 

 an ar kronans mynning genom ett storre eller mindre antal 

 knappar och marken delad i ett flertal mindre oppningar, fbr 



1) Erfurenlieten visar ock, att en honings-sokandc insekt ej sticker in 

 sitt sugror i hvarje blomma mer an en gang; liiirigenom ar befruktning 

 med egct pollen hos en del viixter forebyggd. 



