Om det fargade hyllets betydelse for vaxten. 123 



rnor ss. hos Teucrium campanulatum, Galeobdolon luteum, 

 Pelarponia. 



Vi hafva nu sokt visa, att nti det fargade hyllets hy2gnnd 

 och organisation en tydlig teleologi ar uttalad med afseende pa 

 befruktningens verkstallande genom insekterna. Man kan haraf 

 redan a priori sluta, att, nar malet en gang ar uppnadt, de 

 medel, som afse detsannnas forverkligande, afven skola bort- 

 falla. Sa ar ock forhallandet; kronans forvissnande borjar i 

 samma ogonblick, som befruktningen f&rsiggar, och hennes 

 varaktighet ar deraf bestamd. Af denna omstandighet hafva 

 ock hortikultorerna begagnat sig, da de i s. k. dubbla 

 blommor forvandlat generationsorganerna till kronblad, for 

 att erhalla blommor med langre blomningstid. Likaledes 

 upphor honingsafsbndrintren, honingskorteln ma nu hafva sin 

 plats pa kronan, pa standarne eller pa pistillen, samtidigt 

 med befruktningens intrade. 



Men icke allenast derutaf, att vi se ett annat, hogre 

 andamal papekadt i det fargade hyllets hyggnad, framgar, 

 att detsamma ej i allmanhet afser konsdelarnes skydd mot 

 yttre vald och regn. Det kan i^ke heller med den byggnad, 

 naturen gifvit det, lemna ett sadant skydd, ej heller ar detta 

 af noden. Ty hvari skulle val det yttre vald besta, hvilket 

 af de tunna och svaaa kronbladen skulle afvarjas? Och hvar- 

 fore skulle da sa manga vaxters konsdelar, placerade i kro- 

 nans mvnning eller naende ofver densamma, vara sardeles 

 utsatta for blast och regn? Svaret blir: derfore att pistillen 

 ej deraf tager nagon skada, att hos blommor med fargadt 

 hylle pollen i allmanhet ar klibbigt, ej stoftartadt och sa- 

 lunda ej af vinden kan bortforas, att slutligen anthererna en- 

 dast oppna sig vid solvarmt vader och insekterna da genast 

 aro till hands att besoka blomman, afsopa pollen samt 

 bringa det till sin bestammelseort. 



Man har afven tillagt det fargade hyllet en annan be- 

 stammelse, an deu af ett mekaniskt skydd for generations- 

 organerna. Man har ansett, att ett vitalt, men ej ett phy- 

 siologiskt sammanhang egde rum mellan konsdelarne och be- 



