UJ bizonyíték a NYMPHAKA LOTUS L. MAGYAR HONOSSÁGA MELLPJTT. 7 



fürdői park mögött levő helyet, a melyről ezen sajátságos kavicsoló anyagot 

 hozzák, » kavicsgödörnek « nevezik. 



Ismeretes, hogy még kevés palaeontologiai anyagunk van, mely Darwin 

 a leszármaztatásról szóló tana mellett szólana. Itt olyan maradványokra volna 

 szükségünk, melyek egymás után következő földrétegekben fordulnak elő és 

 ennek folytán föltüntetnék a geológiai időkön át végbe ment alakváltozásokat. Már 

 nag}' vívmánynak tekintették a Steinheim (Németország) mellett talált Planorbis 

 inultiformis-i, még nagyobbnak a Szlavóniában fölfedezett Pű/í/<í«íű!-rétegeket, de 

 meg nagyobb föltűnést fog kelteni a püspökfürdői Melanopsis-íaiünkvól szóló 

 részletes munka, melynek megjelenését Brusina közeli kilátásba helyezi. 



Brusina szó szerint a következőket írja: sAzt merem állítani, 

 hogy a palacarktikus szárazföld élő és harmadkori mollusca-faunáját, vala- 

 mint a tengerekét jól ismerem, de sehol sem találkoztam ilyen szűken kimért 

 helyen az alakok olyan végtelen, sőt kimeríthetetlen gazdagságával, a szó leg- 

 jobb értelmében »embarras des richesses«-sel, mint itt. Az északamerikai, 

 előázsiai és északafrikai Melanopsida alakbeli gazdagságát jól ismerik ; 

 Melanopsis Esperi Fér. és M. acicularis Fér. éppen Horvátországban vannak 

 legjobban elterjedve, majdnem minden egyes helységnek megvan a maga 

 sajátlagos varietása, de ezek aránylag véve, csak jelentéktelen varietások. 

 Az egymástól messze eltérő alakok, varietások és anomáliák olyan rendkívüli 

 bőségét csak a nagyváradi Püspökfürdő mutatja. Olyan csekély az itt elő- 

 forduló Melanopsida alakbeli állandósága, hogy csak nagy nehezen sikerül 

 két egészen hasonló példányt találni. Sokáig tartó összehasonlítás és sok gondol- 

 kodás után sikerült az alakokat, a varietásokat és az anomáliákat körülhatárolni 

 és a mennyire csak lehetséges, tárgyilagos rendet vinni a dologba. « 



A Püspökfürdőben ma csak a Melanopsis Pareysssi Milhlf. él és 

 pedig két átmeneti alak útján egymással kapcsolatban levő varietásban, de a 

 fosszil Mí'/űnops/s-példányok óriási tömegéből Brusina hetet tudott faji 

 rangra emelni és ezeknek szá.mos varietását megállapítani. Brusina arról 

 biztosít, hogy a fajok megállapításakor a legnagyobb szigorúsággal járt el, 

 ha pedig ennek daczára valaki azt hiszi, hogy két vagy több fajt mint p. o. 

 Melanopsis Ffanciscaet, a M. Vidovifi-i és a M. Siaitbi-t egyesíteni lehetne 

 a M. Tóthi-\íú, akkor arra figyelmeztet, hogy mindenki, ki a M. Pareyssi, 

 tehát a még élő alak és a fosszil M. Staubi egy-egy példányát kezébe 

 veszi, az azonnal látja annak a szükségét is, hogy ezen két egymástól 

 annyira eltérő alakot az őket összekapcsoló tagokkal együtt lehetőség szerint 

 egymástól megkülönböztesse és névvel illesse. 



A Püspökfürdőben már nem, de hazánk egyéb helységein még élő 

 Neritina (Theodoxns) Prevostiana Parischot illetőleg pedig Brusina arra 

 figyelmeztet, hogy már Clessin a következőt mondja: »Nagyon valószínű- 

 nek látszik előttem tehát, hogy Neritina Prevostiana a harmadkorból maradt 

 fönn Magyarországban. «* 



* Die Molluskenfauna Oesterreich-Ungarns u. d. Schweiz, Nürnberg 1887—1890. 

 609. old. 



