18 SlMONKAl tAJOS 



ott fajkeveréket (hybrid) fejleszthetett ! Megismételtem ezért kutatásaimat négy- 

 szer, ötször. Az eredmén}^ az lett, ho^y középalakokat is találtam és ez a 

 Nonnea atropnUa Siuik. 



Ámde mit tegyek ezzel a középalakkal, mikor az úgy lebeg a Nonnea 

 pulla és a N. atra között, mint a változó magasságú felhő a föld és ég között ? 

 Hát elvégre abban állapodtam meg, hogy megvizsgálom a faji jogosultságát 

 úgy a Nonnea pulla (^Z.yí-nek, valamint a Nonnea atra Grish.-nak. Mikoron 

 a Nonnea pulla (L. sitb Lycopside) valódiságát kutatám, megakadtam. Linné 

 az ő Syst. ed. X. (1759) 916. lapján számol be legelsőbbed a Lycopsis pnlJa- 

 ról, a melyhez a Clusius idézetét csatolja. Ezért korszakot alkotómunká- 

 jában a Linné spec. ed. L-ban (1753) erről a növénj'ről szó sincs; 

 e korszakot jelző munkájában megfeledkezett a Clusius adatáról, a Clu- 

 sius növényét akkor nem ismerte eredetijében, gyűjteményében nem volt 

 meg, talán kétesnek is találta a Clusius adatát. Linné species e d. II. 

 (1762) 196. lapján ismét előkerül a Lycopsis ptilla L. ezzel az idézettel : 

 y>Echititn pitllo flore Clus. stirp. pann. p. 679 — 80. « PuUo Jlorc annyit tesz, 

 hogy sökH barna e növény pártája. Hogy melj^es növényfaj ez a C 1 u s i u s 

 pannonia-austriai. már 1583-ban kellően ismertetett Echium-ia, azt a botanikus 

 világ rég megállapítá. Ez a növényfaj az, a melynek Linné a Clusius 

 névadása után, a Lycopsis pulla, vagyis a söhH virágú Lycopsis fajnevet adá. 

 Manap mi e növényfajt a Lycopsis génusztól, mely az Anchusa-hoz tarto- 

 zik, elválasztjuk és a Medikus y>Nonnea« nevű génusza alá sorozzuk. 

 Manap sötétpártáj ú Nonnea Medik. (Nonnea pulla L. sub Lycopside) a tudo- 

 mányos neve. Tisztázván ennek a sölétpártájú Nonnea-nak fajiságát, mint 

 olyanét, a melyik legelsőbben a magyar és az osztrák országok területé- 

 ről lett ismeretessé, áttérhetünk a Grisebach »Nonnea í7/rí7«-jának vagyis 

 a feketepártájú Nonnea-nak faji megállapítására. 



Azon számos és sokféle lelőhelyen szedett Nonnea atra példák után, a 

 melyeket, eltekintve a M. Nemzeti Múzeum példáitól — különösen a Balkán- 

 Félsziget nórája D e g e n A r p á d-nak gazdag gyűjteményében láttam és 

 megvizsgáltam : Grisebach e faja ugyanaz, a mit nekem Belgrád vidé- 

 kéről B r n m ü 1 1 e r küldött Nonnea atra Grisb. név alatt ; ugyanaz a mit 

 Grisebach diagnosisa megállapít. A Csíkihegyen, Budaörs mellett a típusos 

 Nonnea atra Grisb. terem és tavaszszal meg nyáron gyűjthető ott, mert sok 

 tő van belőle. Tavaly egyetemi hallgatóim is gyűjtötték. 



De hát miben különbözik ez a feketepártájú Nonnea, a mely ekkorig 

 új adat hazánkra, attól a közönséges Nonnea piilla-tó\ ? vSzámot adok erről a 

 következőkben. 



I. A Nonnea piilla-nák (l.'rajz) nálunk majd sötét barna, majd pirosló 

 a pártája, nagyritkán vajszínű (N. lutea Bolla et Holuby, non DC.) ; pártájának 

 szélesedő karimája egyenletesen szűkül a halaványabb nyakba és a csészébe 

 mélyeszteti csőbe : ezért pártája menedékesen tölcséres. Levelének és szárának 

 szőrözete a hosszabbak közébe vegyült apró szőrök miatt igen sűrű, ezért 

 az egész növény többé-kevésbé szürkélik. Makkocskái ott, a hol az abroncsha 

 áthajlanak, aprószőrűek. 



