A MAGYARORSZÁGI WEISIA-FAJOKRÓL. 25 



megyében. Itt is mészkősziklák hasadékában nő az Encalypta vulgáris (L.) 

 Ho^m. feltűnően rövid tokocskájú alakjával és a Hyntenostomum torlile 

 (Schivagr.) Br. eiir. társaságában. 



Ez a faj eg3flakú virágzatú, a perichaetium levelei eresek. Egészen olyan 

 termetű, mint az említett Hymenostomiim. Az erdélyi mohocskák minden 

 tekintetben megegyeznek a külföldi példákkal, csupán tojásdad (nem hengeres) 

 tokjukkal ütnek el azoktól. Nagyon feltűnő e faj csenevész peristomiuma, 

 mely jellemvonás, valamint a levél szerkezetében észlelhető különbségek igen 

 jól elválasztják a hozzá némileg hasonló Weisia viridiila [L.) Hediv. mész- 

 kövön növő alakjaitól. 



A másik új irí-Zs/ű-lajunk : a Weisia Ganderi Jiir. (in Verh. k. k. 

 Zool.-bot. Ges. Wien, XXV. 1875. p. 780.), mely a dévai \'árhegyen fordul 

 elő laza, homokos talajon. Csak nagyon kis mennyiségben szedhettem, de ennek 

 vizsgálata is meggyőzött L i m p r i c h t felfogásának helyességéről, ki a 

 Juratzka faját, mint ilyet tartja munkájában, ellentétben több szerzővel, 

 kik a Juratzka fajában a Weisia rittilans (Hedw.) Lindb. puszta formáját 

 látják. Bizonyos ugyan, hogy a J u r atzk a-féle faj nagyon közel áll a Ti 'V/s/ű 

 rulilans-hoz, de azzal, mint Philibert, Boulay és többen akarják, 

 formai alárendeltségbe nem vihető. Mindenesetre elég subtilis, de nagyon 

 állandó bélyegek azok, a melyek az ilyen hozzákapcsolásnak ellene mondanak. 

 Az exothecium sejtjeinek nagyobb mérete, a spórák állandó kisebbsége, a 

 kupak csőrének a tokhoz viszonyított hossza, de leginkább a levélér szer- 

 kezete ilyen egyesítést nem engednek meg. 



A Weisia Ganderi Jur. nagyon ritka mohfaj. Tirolban fedezte föl 

 Gander, ugyanott gyűjtötte későbben Reyer is. E helyeken kívül Franczia- 

 országból csupán Philibert közli. Általában hasonló legközelebbi rokoná- 

 hoz, a Weisia riitilans-hoz, de attól a föntiek szerint jól megkülönböztethető. 



IRODALMI ISMERTETŐ. 



Róth Róbert : A magyarhoni Erica-félék összehasonliló levélanalomiája. 

 Kolozsvár, 1902. Doctori dissertatio. 



A 46 oldalra terjedő és 19 szövegközötti rajzzal kísért értekezés a 

 hazánk ílórájához tartozó Ericaceae családbeli 10 génusz, 19 fajának levél- 

 anatomiáját tárgyalja. R ó t h e tárgy feldolgozásakor nem a rendszertani és 

 földrajzi szempontokra van tekintettel — a milyen szempontokból külföldön 

 ez irányban már többen foglalkoztak — hanem az anatómiára, a physiologiai 

 rendszerekre ; ennek megfelelően dolgozata 3 részre oszlik. 



Az egyes fajok tárgyaláskor csekély eltéréssel a Bentham és Hookerféle 

 rendszert követte, arra törekedvén, hogy a hasonló levélszerkezetű és egymás 

 közelében előforduló fajok a dolgozatban is egymás mellé kerüljenek. 



Vizsgálatait a lehetőség szerint élő anj^agon végezte, melyet a hazánk- 

 beli vadon tenyésző növényeken kívül a kolozsvári egyetemi botanikai kert 

 szolgáltatott. 



