62 PAPP DEZSŐ 



rétegben ; ott a hol a nyalábok mélyebben vannak, egészen körülveszi őket ; 

 a hol felbőralattiak, ott a sklerenchym két oldalán végződik. Sejtjei 

 mindig kisebbek, mint a parenchym-sejtek és egy sorban való helyezkedésük 

 által jól megkülönböztethetők. A sklerenchym-hüvely körül kisebbek, mint a 

 farész körül és ott a hol sklerenchym veszi körül egészen a nyalábokat, a 

 fa és háncs határán meg a farész mellett egyes helyeken közetlen érintkeznek 

 a szállító elemekkel. Sejtjei 7— 8-szor hosszabbak mint szélesek, faluk vékony, 

 chlorophyllt nem, vagy csak keveset tartalmaznak. 



Minden fajnál vannak mestom-anastomosis-ok, gyakrabban a lemezben, 

 a mi nagj^on előmozdítja az erősítést. Keresztmetszetben nagyon sok helyen 

 tracheid-ek hosszmetszetei találhatók, melyek mint összekötő zsinegek futnak 

 egyik nyalábtól a másikig. Csavaros vastagodásúak és nyúlt parenchym kíséri 

 azokat. Merőlegesen haladnak a szomszéd nyalábhoz, de ferdén indulnak ki 

 és végződnek, úgy hogy keresztmetszetben ritkán kapni meg az egész 

 összeköttetést. Párvonalasan járnak a fölülettel, mert ez irányban van erősí- 

 tésre szükség. Csak a másodrendű nyalábok anastomizálnak. 



Hasonlóképpen il^^en tangentialisan erősítenek azok a diaphragma-k, 

 melyek az /. pseudacoriis üregeit osztják egymás fölötti rekeszekre. Néhány 

 réteg parenchym-sejtből állanak, melyek vázát tracheid-ek alkotják ; vannak 

 azonban tisztán parenchym-diaphragma-k is. Szabad szemmel is láthatók a 

 leveleken, a mint összekötik az ereket. Az üregeket a levél hosszában reke- 

 szelik el, úgy mint a tartók a szélesség irányában. A bennök haladó szállító 

 elemek is tulajdonképpen anastomosis-ok, nyalábtól-nyalábig hatolnak. Diaphrag- 

 ma-k csak az /. pseudacorus-on vannak ; egymástól való távolságuk változó, 

 8 — 10 mm, néha több is. 



A nyaláb-elválások a levélszélesség irányában történnek, még pedig 

 akképpen, a mint azt Falkenberg* leírja; azon nyaláb elemei, melyről 

 egy másik nyaláb lefüződni készül, az elválasztási síkra merőlegesen szapo- 

 rodnak és helyezkednek el ; majd egy vagy két oldalon befüződés támad, 

 mely mélyebbre hatolva elválasztja a két nyalábot. A lefűződött nyaláb 

 nagyon apró, néhány tracheid-ből és kis háncsrészből áll, eleinte erősítő 

 szövet nélkül, csak később, feljebb fejlődik ki körülötte sklerenchym. 



A nyalábvégződés itt is szabályszerűen történik, a mennyiben a nyalábok 

 végső részeikben csak tracheid-ekből vannak alkotva, parenchym-hüvelylyel körül- 

 véve. A tracheid-ek tompán végződnék. A nyaláboknak a szárból a levélbe 

 való belépését úgy találtam, a mint az Falkenberg** az /. pseiidacorus- 

 ról írja. 



IV. Athasonító szövetrendszer. 



Az athasonító szövetek háromféle alakban vannak kifejlődve. 1. A 

 levél hosszirányában nyúlt, keresztmetszetben isodiametrikusaknak látszó sejtek 

 a hüvelynek úgy a külső, mint a belső epidermise alatt és a levél egész terje- 

 delmében, tehát típusos oszlopos (pallisad) szövet nélkül. Ez található 



* Dr. P. Falkenberg: Vergleichende Untersuchungen etc. S. 161. 

 ** U. a. 67—70. old. 



