ADATOK AZ IRIS-EK LEVELÉNEK ANATÓMIÁJÁHOZ. 67 



ban két réteggel vannak elválasztva, míg kifelé itt is, mint mindenütt a többi 

 fajon, sohasem terjednek a sklerenchym-hüvely széléig, legföljebb bezárólag a háncs- 

 részig. Az üregeket itt parenchym-oszlopok választják el egymástól, 4—5 sejt- 

 szélességben ; a lemezben csak a vastag részben vannak üregek, azután hézagok 

 következnek és végre a széleken ezek is eltűnnek. Az üregekbe szálak, sejt- 

 falmaradványok nyúlnak be ; nagyon sokat találni, a hol az egész üreget is 

 betölthetik az /. spiiria-hdin, a hol erősítésre, kifeszítésre szolgálnak. Mechanikai 

 czélokat szolgálnak az üregek határán a kristályok és végre szintén ilyen 

 jelentőségűek a diaphragma-k, melyek az /. pseucíacoriis üregeit osztják 

 rekeszekre. Fiatal levelekben nincsenek üregek, hézagok ; a sejtközök is 

 kicsinyek. 



A szellőztető rendszer szerint is két jól megkülönböztethető csoportba 

 sorakoznak a fajok: 1. a hol nincsenek üregek, legföljebb tágabb járatok; 

 2. a hol üregek vannak. 



A szájnyílások a hüvelyen tulajdonképpen csak a külső oldalon vannak, 

 de rendesen van egynéhány a belső oldalon is. A lemez mindkét oldalán 

 nagy számban, úgy hogy elfogadhatjuk T s c h i r c h-nek* amaz állítását, hogy 

 minden epidermis-sejtre esik egy. Hossz-sorokban fcküsznek, de a felbőr- 

 alatti mechanikai szövetek fölött soha sincsenek. Mindig többé-kevésbé 

 mélyebben fcküsznek az epidermis szintjénél. A melléksejtek csak nagy- 

 ságban különböznek a többi epidermis-sejtektől, külső faluk a legtöbb fajon 

 kidudorodik és a szemben eső sejteké egy különböző alakú külső légüreget " 

 alkot. A zárósejtek sokkal kisebbek a többi sejteknél, félholdalakúak, háti 

 és hasi falrcszletük különböző mértékben vastagodott, oldalfaluk vagy egészen, 

 vagy kis részben mindig vékony. Jól kifejlődött külső kutikula-léczük van, 

 mely csőralakú, minek következtében az eisodialis nyílás rendesen szűk. A 

 rés ovális vagy hasítékalakú és különböző szélességű. Opisthialis nyílás csak 

 azoknál van, a hol belső kutikula lécz van, vagy a hol a zárósejtek egymás 

 felé néző falai egymáshoz közel esnek ; különben a rés fokozatosan tágulva 

 megyén át a belső légüregbe. Utóbbi kisebb vagy nagyobb, tangentialis vagy 

 radiális irányban nyúlt lehet, képzésében 2—3—4 oszlopos sejt vesz részt. 



Itt is igyekeztem összefoglalni a többé-kevésbé egyenlő kifejlődésű száj- 

 nyílású fajokat, bár teljes megegyezést nem találtam ; hiszen ismeretes, hogy 

 egy növényen egy levélen is meglehetős a változatosság. Egy csoportba foglal- 

 hatók : /. siihbarbala, I. GueJdenstacdliana és /. spiiria. Előbbieknél tökéletes 

 megegyezés van (10. rajz) ; utóbbi azonban kisebb eltéréseket mutat. A záró- 

 sejtek körülbelül félakkorák, mint a rendes epidermis-sejtek és a hasi oldalon 

 erősebben vastagodoítak, mint a hátin. Az /. spuria-n a vastagodás nagyobb, 

 külső cuticula-lécz erősen kifejlődött, belső nincsen az eisodialis nyílás kes- 

 keny, a rés ovális alakú és pedig szélesebb, mint a másik kettőn, opisthial 

 nyílás tulajdonképpen nincsen. A belső légüreg radiálisán nyúlik el és 2—3 

 pallisad-sejt alkotja. A zárósejtek az epidermis belső szintjét sem érik el és 

 így a melléksejtek csekély falrészletükkel szintén hozzájárulnak a belső lég- 



* Dr. Tschirch A.: Angewandte Pflanzenanatomie. 1889. S. 438. 



5* 



