70 PAPP DEZSŐ 



kevésbé alkalmazkodniok kell a talaj- és éghajlati viszonyokhoz. Példái ennek 

 az /. pseiidaconis és /. arenaria. Amannál a nedvességnek, itt a szárazságnak 

 van befolyása ; ott a rés széles, a mélység csekély, a szájnyílás külső légürege 

 egészen nyitott a környezet felé, a belső légüreg nagy, a zárósejtek finomak ; 

 itt a mélység nagy, a rés nagyon szűk, a külső légüreg is keskenj^, a zárósejtek 

 erősen vastagodottak. Mindez a kipárolgás csökkentésére szolgál. 



A fajok csak a belső légüreg alkotása szerint különülnek el jól két 

 csoportra: 1. A légüreg sugarasan nyúlik el: /. pseitdacoriis, I. sibirica, I. 

 Gueldcnsiaedtiana, I. snbbarhata, I. spiiria-n ; 2. A légüreg tangentialisan 

 terül el : /. piimüa, I. Reichenbachii, I. variegata, I. arenaria-n. 



A tárgyalás során többször szóba került, hogy a vizsgált fajok Baker 

 két sectio-jába tartoznak : az Apogon és Pogoniris-he. A fajok gyűjtése 

 közben egyáltalában nem gondoltam arra, hogy bizonyos sectio-kba tartozó 

 fajokat vizsgáljak és így a megegyezés a véletlen műve. Itt most ponto- 

 sabban beillesztem e fajokat Baker rendszerébe. Az Apogon sectio jellege 

 Baker szerint az, hogy a lepel külső levelei nem szakállasak. Ezen belül 

 nem alkot subsectio-kat, hanem csoportokat : a) szálas levelekkel ; ennek a 

 csoportnak egyik alcsoportjába tartozik az /. sibirica ; bj kardalakú leve- 

 lekkel ; egyik alcsoportjába sorolja az /. pseudacorus-t és egy másikba az /. 

 spitria-{, I. Giteldenstaedtiana-i. Az /. síibbarbaia-t szintén ebbe az alcsoportba 

 veszem, daczára, hogy éppen a gyenge szakáll az, a mi az /. Gitcldenstaed- 

 iiana-tól megkülönbözteti, miértis a legtöbben változatának tartják, mások 

 ellenben az /. spiiria változatának. A Pogoniris sectio jellege az, hogy a 

 lepel külső levelei szakállasak. Ezen sectio három külön csoportjába tartozik 

 az /. pumila az /. Reichenbacliii-vaX, a másikba az /. variegata és végre egy 

 külön csoportba az /. arenaria. 



Balicka-Ivanowka dolgozatában a Pogoniris, Evansia és Apogon 

 sectio-kat egy csoportban tárgyalja, mert szerinte közöttük csak másodrendű 

 különbségek vannak. A fősúlyt az epidermisre, a szájnyílásokra, meg a 

 szélső rostok tulajdonságaira helyezi ; ezek között természetesen nincsenek 

 elsőrendű különbségek. • Továbbá azt állítja, hogy az erősítő szövetgyűrű 

 nem veszi körül csak a háncsot, a nélkül, hogy leérne a fáig ; a mint láttuk, 

 ez csak a Pogoniris sectio-ra érvényes és nem általánosan ; egyáltalán meg- 

 különböztetést nem tesz a sectio-k között. 



R s s H. tovább ment. Baker sectio-i szerint tárgyalja az anató- 

 miai viszonyokat, olyan módon, hogy minden sectio-ból vizsgált egy fajt, így 

 pl. az Apogon sectio-ból az /. foctidissima L.-t és ennek jellegeit használta 

 fel az egész sectio számára. Mint eltérőt megemlíti az /. sibirica-i az epidermis- 

 sejtek púpjával, az /. pseudacoriis-i a csersavtömlőkkel. A Pogoniris sectio-ban 

 nem említi, hogy melyik fajt vette típusul. A bélyegek, melyeket itt közöl, egy- 

 általában nem különítik el azt az Apogon tói, egyedül csak az, a mit említ, 

 hogy az üregek hiányzanak. Ö tudniillik ezeket a tulajdonságokat említi :* 



H. R o s s. : Anat. comp. etc. Malpighia, VI. Genova, 1892. pag. 19ü. 



