SCHILBERSZKY KÁROLY 



fogják körül a szárat; 3. Polystachyae, 

 midőn a füzér olyanformán ágazik el, 

 hogy a murvalevelek hónaljából kisebb 

 (másodrangú) fűzérkék fejlődnek; 4. Pro- 

 Uferae, midőn a fűzérből lomblevelek 

 és önálló fűzérek nőnek ki ; 5. Pani- 

 ctilaiae, midőn a rendes murvalevelek 

 közül növő füzérkék következtében egy 

 nagyon sokágú gúlaalakú összetett füzér- 

 virágzat áll elő, melyben azonban rend- 

 szerint apró és csenevész virágok van- 

 nak. A 3. és 5. csoportok között 

 lényegileg sok a megegyezés. Az elő- 

 sorolt csoportok eltérései sokszor egy- 

 mással keveredve is észlelhetők. 



A 25-ik rajzban közölt eltérés 

 leginkább emlékeztet a Plantago major* 

 azon esetere, a mikor az alsó murva- 

 levelek a szokottnál jóval lejebb kerül- 

 vén a füzér alapjától, ellombosodtak 

 és közülök kettőnek a hónaljából nőtt 

 tetemes hosszúságú tőkocsán-ágak vé- 

 gén kisebb fűzérek fejlődtek ki. E 

 hasonlat azonban csak látszólagos, mert 

 a közlendő eltérés (25. rajz) M a s t e r s 

 idézett teratológia. munkájában a Plan- 

 tago-ra. nézve egyáltalában nincsen 

 megemlítve, az elősorolt 5 csoportnak 

 tulajdonképpen egyikébe sem tartozik. 



A szóban forgó eset voltaképpen 

 két tőkocsánnak egymáshoz való növése 

 (adhásio) folytán keletkezett, a mi a 

 tőlevelek közül kiemelkedő szárnak 

 egész hosszában mutatkozó ellapulás- 

 ból is gyanítható ; az összenövés a 

 két tőkocsán meristemás állapotának 

 a tenyészőcsúcshoz való közetlen kö- 

 zelségéből magyarázható, a mi a fejlő- 

 désnek eme korai szakában congenital 

 összenövést vont maga után. Az össze- 

 növésben levő két tőkocsánrész hossza 

 81 cm, holott e különben is magas 



* Masters-Dammer: Pflanzen- 

 teratologie, 1886. 131. old., 5G. ábra. 



2.5. rajz. A 

 tago lanceolat 

 kettős ágú 



virágza 



(A szerzőne 



gráfiai föl\ 



