100 BARTAL KORNÉL 



szakítja meg egy-egy a felszínre törő szikla. Kelet felé a Szmolnik mindinkább 

 alacsonyodik, míg végre a részint erdővel, részint szántóföldekkel borított 

 vagy kopár, sziklás dombvidékbe megyén át, melyet Stokova- és Na-Bor nak 

 neveznek (Szlencsik szerint). vS c li e r fe 1 Aurél munkájában a »Krivdax nevet 

 említi, mely elnevezés azonban az odavaló lakosok között ismeretlen és a tér- 

 képeken sem fordul elő sehol ; bizonyos azonban, mivel a Krivda-ról említett 

 növények csak itt a Stokova-n és Bor-on fordulnak elő, hogy Scherfel Krivda-ja 

 azonos e dombokkal. 



A Kis-Baba-tól délre fekvő terület kisebb-nagyobb csúcsaival és völ- 

 gyeivel egészen a Polakova-ig régi vágás vagy irtás, csak helylyel-közzel 

 erdővel borítva. 



Magát a Polakova t sűrű erdő borítja, melynek azonban csak csekély része 

 esik az én területemen belül. 



A Morenseif-patak mentén haladva, lejutunk a Morenseifen völgybe, 

 melytől északra terül cl a Nagy-Baba, Dokolisi és Zamcsiszko csoportja, 

 nyugoti és keleti végén sűrű erdővel födve, közepén irtás. A Nagy-Baba leg- 

 tetején hatalmas koczkaalakú sziklatömb helyezkedik el, az egész terület 

 legmagasabb (1004 m) pontja gyanánt. 



A Nagy-Baba csoportja és a Szmolnik közé mély völgy nyúlik be : a 

 Medzi Horom-völgy (Szlencsik szerint), melyben erdei út vezet Teplicz felé. 

 E völgy nyugaton villásan ketté ágazik és két ága közé a Kis-Baba legkele- 

 tibb nyúlványa ékelődik be, erdejétől megfosztva ugyan, de annál érdekesebb 

 növényzettel. 



A mint a föntebb mondottakból kitűnik, az erdő túlnyomó része áldo- 

 zatául esett a fejszének, úgy hogy a régebben bizonyára szép erdővel födött 

 terület nagyobb része fátalan legelő, vagy bokrokkal és bogáncsokkal sűrűn 

 benőtt, szinte járhatatlan terület. Ujabban azonban úgy látszik, pótolni igye- 

 kesznek a kipusztított erdőt, a mennyiben a Szmolnik és a Nagy-Baba déli 

 oldalán mindenütt új erdő-ültetést találtam és érdekes, hogy az újonnan ülte- 

 tett fácskákban mindenütt Pinus silvesli is-re ismertem. 



Mészterületről lévén szó, előre is bizonyos, hogy az egész hegységben 

 nem találunk forrást és tévedne az, a ki a Morenseif-patak eredeténél vélne 

 forrást találni, melyből szomját csillapíthatná. E patak eredeténél csupán abból 

 következtethetünk víz jelenlétére, hogy itt a talaj keskeny sávon kissé ned- 

 vesebb ; lefelé haladva, mindinkább fokozódik e nedvesség, majd lejebb már 

 egyes tócsákat is találunk a nedves sáv mentén ; még lejebb már folj'ik 

 helyenként a víz, de olyan gyéren, hogy tenyerünkkel könnyen föltarthatjuk 

 az egész » folyót « és ez így megyén egészen a Zdjar-hegyig, a hol egy másik 

 patak is ömlik a Morenseif-patakba és innen már olyan bővizű, hogy itt már 

 meríthetünk belőle egy pohár vizet, a miben azonban nincsen köszönet, mert a 

 víz meleg nyári napokon nagyon rossz és ihatatlan. 



Annál bővebben találunk azonban forrásra és vízre a tepliczi lápban, 

 a hol lépten-nyomon bugyog elő a mészkavics közül egy kristálytiszta, jóvízű 

 forrás. Legtöbb ilyen forrás van a Pod-Horom területen, melyek az elég bővizű 

 Potocsok-patakká egyesülve, a Teplicz-patakba ömlenek. 



