ADATOK A BABA- HEGYCSOPORT ÉS KÖRNYÉKE NÖVÉNYZETÉNEK ISMERETÉHEZ. 105 



Il^xn körülmények között nem lehet határozottan eldönteni, vájjon 

 Gcnersich járt e a I-5aba környékén, vagy nem, hacsak a y>Daucns mauri- 

 tanicusv-náX előforduló kitételből : »In pratis post Luscivnam« nem akarunk 

 arra következtetni, mivel e kitétel vonatkozhatnék a Baba környékére. 



A két említett szepesi botanikus után 1813-ban Wahlenberg upsalai 

 egyetemi tanár tette botanikai kutatásai tárgyává a Magas-Tátrát és előhegyeit, 

 és így a Baba hegycsoport is bele esik flóraterületébe. Hogy a Baba érdekes 

 növényzetéről tudomása volt, kitűnik következő nyilatkozatából : »Abhinc (t. i. 

 Kralova hoki) processus montani descendunt versus planitiem Scepusiensem ct 

 terminantur prope Lucsivnam et Teplicz nomine Babahora, plantis raris sat 

 insignes« (p. XLIV). Azt, vájjon ő maga járt-e a Babán, művében hatá- 

 rozottan sehol sem mondja, de mivel az e területről említett több növény- 

 nél Maukschra hivatkozik, mint a kinek adatai alapján közli a termő- 

 helyeket, addig más e területről említett növényeknél nem hivatkozik senkire, 

 a miből jogosan azt következtethetjük, hogy e növényeket ő maga 

 gyűjtötte ott. így pl. a 148. oldalon Mespihis tomentosa-níú : ad Hradek et 

 Teplicz, a 166. oldalon az Anemone paleiis-né\ : infra Lucsivnam, a 279. 

 oldalon a Centaurea motitana-nil : ad Hradek et Teplicz kitételek vannak, 

 mely lelőhelyek kétségtelenül a Baba-hegycsoportra vonatkoznak. 



A XIX. században a külföldi botanikusok közül sokan fordultak meg 

 a Szepességen, de természetesen mivel a Magas-Tátra vadregényes és szaggatott 

 csúcsaival egyrészt több természeti szépséget nyújt, másrészt mivel talán 

 botanikai szempontból is érdekesebbnek találták : figyelmük a Magas-Tátra 

 felé fordult, ezt kutatták, míg az alacsonyabb előhegycknek legföljebb azon 

 részét járták be, melyen Poprádról a dobsinai jégbarlanghoz, mint Felső- 

 Magyarország egyik legérdekesebb természeti látványosságához vezet az 

 országút ; itten tehát nem annyira a botanikai kutatás, mint inkább a 

 dobsinai jégbarlang kedvéért mentek végig. 1850 körűi Hazslinszky 

 Frigyes, akkor már eperjesi tanár tanulmányozta a Magas-Tátra és elő- 

 hegj'einek növényzetét és ez alkalommal a Babán is megfordult, a mi több 

 nyilatkozatából kétségtelenül kitűnik ; így pl. Polygala major : a Hernád- 

 völgyből Tepliczig nyúl fel (Zool. bot. 1850. p. 203). Dianthus glaucus L. . 

 »Bei Teplicz mit weisser, fasst doppelt so grosser Blüthe als die des ver- 

 breiteten D. deltoides \\j. ott. p. 204.). Pidsatilla pátens Wbg. /?. Auf rasigem 

 Boden der Babagura bei Lucsivna (U. ott. p. 206.). Daphne Cneonim : wáchst 

 nur am Kalkgebirge bei Teplicz und Lucsivna (Zool. bot. 1853. p. 141.). 

 A Arctoslaphylos officinalis IVim. et Grab. a Szepességi Teplicztől kezdve 

 nyugat felé több helyen (É. M. V. p. 164) ; OpJtrys mtiscifera Fltids. 

 Teplicz környékén a Szepességen (É. M. V. p. 287.). 



1853-ban Reuss Gusztáv nagy-rőczei (Gömör-m.) orvos, a ki botanikai 

 kutatásait egész Felső-Magyarországra terjesztette ki, járt ismét a Babán és 

 1853-ban Stavnic-on megjelent »Kwetna slovenska« czímü tót nyelvű művében 

 több helyen említi területemet ; így pl. az általa megnevezett Pidsalilla slavica-nél 

 azt írja: »na juznich kopcech Liptove a Spise, okoló Hradku, na Choci, 

 pri Lucsivne, ja ji pri Kr. Lehote nalezl«. A hol a »nalezl« (találtam) szó 



