IRODALMI ISMERTETŐ. 137 



»A leírt növények magyar neveűl első sorban azt fogadtuk el, a melyet 

 Diószegi Sámuel és F a z e k a s Mihály jeles »Magyar Füvészkönyve« 

 óta jóformán minden magyar botanikus használ. A rossz képzésüek, vagy a 

 latinból egyszerűen átírtak helyett a későbbi irodalom nevei vagy a gyűjtött 

 népies nevek között választottunk. « 



Wagner évek óta a régibb irodalomból és a nép ajkáról vagy 6000 

 magyar növénynevet gyűjtött össze. 



A közlött régi irodalmi nevek és új-gyüjtésű népies nevezetek a növény 

 megismeréséhez is vezethetnek. így például egyik tanítványom kérdezte, hogy 

 mi az a burusnyán, melyet a székelyföldi legények tavaszszal a tanulók szü- 

 leinek cselédje elbeszélése szerint ünnepnapra kalapjukba tűznek ? Ez a név 

 ugyan nincsen meg Wagner- M á g ó c s y könyvében, de van helyette 

 boroszlán, vagyis az orgonabokor. Tanítványom megmutatta otthon az I. tábla 

 képét és a kalauzolás helyességéről győződött meg. Ezért bátran mondhatjuk, 

 hogy a 27 oldalra terjedő bőséges tárgymutató sokban fog az érdemes munka 

 elterjedéséhez, azaz a növények megismeréséhez járulni. 



Azonban a terjedelmes tárgymutatóba foglalt vagy 6000 nevezet között 

 » Némely növénynek . . . népies nevére nem akadtunk. « Ilyen esetben vagy a 

 latin, a szláv, vagy a német nevek alapján alkottunk újat, vagy a közelről rokon 

 növények neveinek fölhasználásával segítettünk magunkon. Ebben Paszlavszky 

 József, Társulatunk érdemes főtitkára is segítségünkre volt ; tanácsait 

 egyébként is az egész munkában szíves köszönettel követtük.* 



A munka előszavából vett és példákkal megvilágosított részletek közlé- 

 sével befejeztük volna az új növény-atlasz bemutatását és letehetnők a tollat. 



Azonban a közlöttek egyik-másik részletét még egyéb szempontokból 

 is figyelemre kell méltatnunk, sőt az egészet a nemzeti általános művelődés 

 magaslatából kell áttekintenünk. 



Röviden szólva, bírálatba is kell bocsátkoznunk a végett, hogy meg- 

 állapíthassuk, vájjon a bemutatott könyvre fordított áldozat, fáradozás és 

 körültekintés remélhet-e méltatást; még pedig nemcsak üzletit, hogy a kiadás 

 elkel, hanem azt is, hogyha elkelt, megtartja-e a becsét, teljesít-e hivatást ? 



Ezért legyen szabad azokat az okokat fürkésznünk, a melyek a növények 

 ismeretének megfogamzását és hagyományos továbbszármazását eddig csö- 

 könyösen megakasztották és ennek kapcsán könyvünkbe pillantanunk, hogy 

 a megfogamzás és a továbbszármazás föltételei megvannak-e benne? 



Mert a Magyar Füvészkönyv nem a Tudományok Egyetemén született, 

 nem verhetett a jövő nemzedékben gyökeret. Az egyetemen tudniillik a 

 növények megismerésével foglalkoztak ugyan, de sokáig latinul, azután meg 

 németül. 



A mikor a német nyelv az egyetemen végre otthonossá lett, a szak 

 mívelőjének személye többször változott. Végre állandóság következett be és 

 a növények megismerését az alma mater nem részesíthette a kellő ápolásában. 

 Hozzá még a Németországból hozott H e r b a r t-imádás saját tantervezetével 

 a gimnázium alsó osztályaiból kirekesztette a természetrajzot. 



