142 



NÖVÉNYTANI REPERTÓRIUM. 



h) Külföldi irodalom: 



Anonymus : Die Aufforstung im Flugsandgebiete von Deliblat. — 

 Oesterreichischc Forst- u. Jagdzeitung, Jahrg. 1903. (Bd. XXL), vSeite 57—58. 



Roll, Július : Beitrage zur Laubmoosflora von Herkulesbad in Süd- 

 ungarn. — Hedwigia, Jahrg. 1902. (Bd. XLL), Seite 215—218. 



Sajó, K. : Nützlichkeit der Ameisen. — Zeitschrift für Pflanzenkrank- 

 heiten. Jahrg. 1902. (Bd. XII.), Seite 215-218. 



SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



A növénytani szakosztálynak 1903. 

 április l-seji (XCIII.) ülése. 



Elnök : Klein Gyula ; jegyző : S c h i 1- 

 b e r s z k y Károly. 



1. Lengyel Béla »A Hypenantron 

 fragrans Balb. új lelőhelyéről* értekezvén, 

 fölemlíti, hogy 1903. márczius 25-én résztvett 

 a Simonkai Lajos tanár vezetésével 

 rendezett botanikai kiránduláson és ez alka- 

 lommal a bánhidai »TuruI«-hegyen csinos 

 májmohot talált, mely első megtekintésre 

 Griiiialdia harbifrons-nak látszott, azonban 

 pontosabb vizsgálatok és különösen S i- 

 m o n k a i beható tanulmányozása után ki- 

 derült, liogy Hypenantron fragrans Balb. 

 és mint ilyen hazánlíra egészen új adatot, 

 a mennyiben a hazai májmohokkal foglal- 

 kozó botanikusok munkáiban (se Limpricht- 

 nél, se Simonkainál, se Borbásnál, se Hazs- 

 linszky összefoglaló munkájában) nincsen 

 fölemlítve. 



Főbb társnevei : Marchantia fragrans 

 Balb. 1S05, Fimbriaria fragrans Nees ab. 

 Esenbcck és Hypcnaiüron fragrans Balb. 

 sub Marchaniia. Különbözik a Grinialdia 

 génusztól abban, hogy a Grimaldia-génusz 

 fajain a termős vaczkok széle hasábos, 

 ellenben a Hypenanfroii-génusz vaczka 

 épszélű, azonkívül a Hypcnaniron-génusz 

 antheridiumai szórványosan vannak a lomb 

 felső lapján, míg a GriniaJdia-gcnuszníl 

 az antheridium-fészkek a lomb fonákán 

 fordulnak elő. Dumortier: »Hcpaticae 

 Europae (1874) munkájában Fimbriaria 

 fragrans-nak nevezi (pg. 158), ugyané 

 név alatt fordul elő az irodalomban még 

 sok helyen, de a génusz neve Fimbriaria 

 nem lehet, mert még C o r d a előtt (1829), 



J u s s i e u már régebben nevezett el 

 egy génuszt Fimbriaria-n&k. a virágos 

 növények sorából, melyet manapság a 

 Ma] pighi a- félék családjába soroznak. Ezért 

 a génusz helyes neve Hypcnaniron, úgy 

 a hogy azt Engler-Prantl Natürliche 

 Pflanzenfamilien-jében is találhatjuk (91/92, 

 Liefg. p. 33, f. C. 8 F. H).'Van ezen 

 növénynek még egy másik leírása szép és 

 tökéletes rajzzal, Marchantia fragrans 

 Balb. név alatt W a 1 1 r o t h : Annus bota- 

 nicus-ában (1815 p. 129. Tab. VI. fig. 9.). 



Dumortier azt mondja, hogy Hel- 

 vetiában és Itáliában fordul elő leg- 

 inkább, de Nees ab Esenbeck, 

 Gottsche, Cohn és mások a Hype- 

 nantron vagy Fimbriaria fragrans-ról mint 

 nagyon ritka növényről emlékeznek meg. 



Komárom-megyében Alsó-Galla község 

 és a TuruLhegy közötti mészsziklák repe- 

 déseiben sötét televényen találtuk és pedig 

 a bánhidai »Turul«-emlék közelében leg- 

 inkább napos helyeken, egészen kifejlődött 

 termő receptaculum-okkaL 



A //jy/'e»i7«/ro7/-génuszból hazánkra ed- 

 dig csak egy kétes adatunk volt. L i m- 

 p r i c h t találta a Fimbriaria pilosa 

 (Wahl.)-i a Magas-Tátrában a Lengyel- 

 Nyereg északi lejtőjén, de csak meddő 

 állapotban, mely körülmény a meghatáro- 

 zás pontosságát és megbízhatóságát meg- 

 lehetősen megnehezíti ; a Hypenantron 

 fragrans Balb. pedig ezek után hazánkra 

 nézve egészen új adat. 



2. Lengyel Béla »A budapesti egye- 

 temi növénytani intézetnek Anisits Jüan 

 Dániel ajándékozta paraguaji fák« czímen 

 bemutatta gazdag sorozatát ama fatörzsek- 

 nek, melj'ck a nevezett egyetem xylologiai 



