SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



143 



gyűjteményét tetemesen gyarapították. Elő- 

 adó az egyes érdekesebb fajokat megfelelő 

 magy;ir;izó észrevételekkel kísérte ; végül 

 az :ij;indckozónak, A n i s i t s hazánkfiá- 

 nak életrajzi adatairól emlékezett meg, a 

 ki mint okleveles gyógyszerész került 

 Assuncionba és ott azóta tanári hivatása 

 mellett utazásai közben tanuhnánj'ozza és 

 g]'űjti az odavaló növényeket, nem feled- 

 kezvén meg ezalatt hazájának tudományos 

 intézeteiről sem. 



3. Augustin Béla »A porzók fel- 

 nyílási mechanizmusa a Solanaceae-család- 

 ban« czímű előadása során fölemlíti, hogy 

 a Capsictnii aimiiuui és az Atroya BeUa- 

 donna-i&iok virágaiban az antherák vá- 

 lasztó falának a külső része nagyon széles. 

 A nyitó réteg kifejtette erő nem lenne 

 elég arra, hogy az antherák falát azon 

 helyen felszakítsa ; ezért a választófalak 

 külső részében átalakulás mcg3'en végbe, 

 a mennyiben az epidermis alatt fekvő 

 sejtréteg egészen megtelik calciumoxalat- 

 kristálj'okkal, melyek a választófalak szö- 

 vetében is megjelennek. A porzók érése 

 idejében c kristályok eltűnnek, az epider- 

 mis alatt fekvő sejtréteg — mely egészen 

 tele volt kristályokkal — elpusztul és a 

 nyitó réteg felszakítja az antherákat. 



4. Ernyey József »Növénytani biblio- 

 graphiánk szláv adatai« czímen tartott elő- 

 adást. Hivatkozással arra, hogj^ a szláv, neve- 

 zetesen : cseh, lengyel és tót könyvészeti 

 adatok az eddigi bibliographiai közlések 

 nyomán nehezen állíthatók össze, a szerző 

 privátim revideálta a nevezett irodalma'.íat. 

 Elősorolja a legrégibb cseh-tót fűvűs- 

 könyveket és a cseh fotyóiratokat, melyek- 

 ben hazai tárgyú botanikai közlések talál- 

 hatók. Ilyenek : K o 1 i n s k y 1553. évi 

 kézirata, Bartholomeides 1798. évi, 

 Budán megjelent tót természetrajza, a 

 nag3'szombati tót herbár 1793-ból. Cseh 

 folyóiratok közül ; a Casopis Ceskeho 

 Múzeum 1827-től kezdve, a .Matica Slo- 

 venská kiadványai, Pohlady és Sbornik. 

 Lengyel folyóiratok közül : a krakói tud. 

 Akadémia jelentései : Rozprawy i Spra- 

 wozdania és Sprawozdanie Komysyi fizyo- 

 giaficznej, melyekből mintegy 80 a hazai 

 könyvészetben eddig ismeretlen adat talál- 

 ható. A gyűjtést Ernyey folytatja, főleg 

 a cseh adatok kiegészítése végett. 



5. F i a 1 o w s k i Lajos : »A Hoffmann- 

 Wagner-féle Növényatlasz bemutatása. « 



Fialowski ismerteti és méltatja a Termé- 

 szettudományi Társulat könyvkiadó válla- 

 latának egyik utóbbi kötete g3ranánt meg- 

 jelent művet, mely nemcsak tetemesen van 

 átdolgozva a hazai viszonyoknak megfele- 

 lően, de azonkívül a jellemző benszülött 

 magyar növényekről készült színes képek 

 három táblán vannak e műhöz csatolva. 



6. Istvánffi Gyula »Adatok a szőlő 

 gyökérromlásának ismeretéhez« czímű elő- 

 adásában István ffi rövid áttekintést nyújt 

 a szőlőgyökér romlását okozó gombákról 

 és azután összefoglalja idevágó vizsgá- 

 latait. Behatóan tárgyalja a Dcinatoyhora 

 (vagy Rosellinia) necaírix és D. glovieraia 

 fejlődését és utal arra, hogy ez a két faj 

 Magyarországon rendkívül közönséges a 

 szőlőkben. Eddig ugyanis azt hitték, hogj' 

 csak nekány helyen fordulnak elő. Kiemeli 

 továbbá, hogy a D. glomerata nem ragasz- 

 kodik kizáróan a homokos talajhoz, mint 

 azt eddig leírták, hanem kötött talajban 

 is közönséges. Bemutatja e gomba fejlő- 

 désére vonatkozó vizsgálatait, tiszta tenyé- 

 szetekben nyert eddig ismeretlen conidium- 

 tartó-képzését és behatóan ismerteti az 

 oltványiskolákban tapasztalt nagy fiusztí- 

 tásait. Ezért nem lehet eléggé ajánlani az 

 oltványiskolák gondos ellenőrzését. A be- 

 mutatott színes képek a gyökérpenészektől 

 szenvedő tőkék felismerését nagyon meg- 

 könnyítik és az előadó dolgozatának mel- 

 lékletei gj'anánt az »Ampelologiai Intézet 

 Közleményei«-ben fognak kiadatni. Bemu- 

 tatja továbbá a gyökérpusztító gyanánt 

 megjelenő Hypholoina fascictűare-i, mely 

 sárgásbarna zsinóros rhizomorpha-jával 

 pusztítja a szőlő földalatti részeit és az 

 élő szőlő tőkéjén termi bokros sereges 

 kalapjait. Ha ehhez hozzáveszszük még az 

 Istvánffi által más alkalommal már 

 gyökérpusztító gyanánt bemutatott Ithy- 

 fhallus iinpiidicus-t, Magyarországon már 

 két egészen új gyökérpusztító szőlőellen- 

 ség vált ismeretessé. 



7. Istvánffi Gyula. »A szürke rot- 

 hadás (Botrj'tis cinerea) sclerotiumai szőlő- 

 bogyókon« czímű előadásában vázolja vizs- 

 gálatait a Botrytis cinerea sclerotiumainak 

 fejlődését illetőleg. Két éven át folytatott 

 vizsgálatai révén meggj^őződött arról, hogj^ 

 a sclerotiumok az érő szőlőfürtök bogyóin, 

 valamint az érődő — le nem szedett — 

 hajtásokon is kifejlődnek. Ilyen módon a 

 lehulló beteg, sclerotiumokat viselő bogyók 



