BRYOLOGIAI KÖZLEMÉNYEK. 175 



Úgy a lőalak, mint a változata Déván no a Hog3nna nevű erdőrész ár- 

 nyékos helyein. 



II. Amblystegium pach3'rrhizon Lindb. Mscr. Aiiihlyslcgiimi pacliy- 

 rihizon Lindb. in Musc. Scand. 187i). p. 32 ; Limpr. 1. c. III. p. 325. (Syn : 

 Hypnuin pachyrrhizon Lindb. Mscr. ; Amblysteg. porphyrrhizum Schimp. Syn. 

 2. cd. 187G. p. 715.) 



Nagyágon körülbelül 800 m. tengerszín feletti magasságban, egy régi 

 elhagyott bánya bejárásának kövein 1899. júniusában szedtem. Nagyjából, 

 ktlönöscn termetét tekintve az Ainhl. radicale P. Beaiiv. -hoz hasonló, a terje- 

 delmes gyepek át voltak szőve a Hypintm JhiiLins Z.-nck egyik kövön lakó 

 alakjával, a var. serralum Limlb.-gel. 



Ez a faj Európából ez ideig egyáltalában csak két helyről ismeretes. 

 Először Svédországból, a hol 1864-ben L i n d b e r g fedezte föl, másodszor pedig 

 Angliából, ahonnan B r a i t w a i t h e közli. 



Az a körülmény azonban, hogy B r a i t \v a i t h c az angliai, R o g e r s 

 szedte növénynél a rhizoid-okat szemölcsösöknek írja le, az ottani elő- 

 fordulást némileg kétségessé teszi. Fajunk meghatározásakor az Anihlysle- 

 giiiiii Br. ciir. génusz H a m p e-féle Serpo-Leskea csoportját, mely kizárólag 

 éretlen levelű fajokat ölel fel, figyelmen kívül kell hagynunk ; valamint 

 figyelmen kívül kell hagynunk az Etiauiblyslegium Lindb. alnemzetség ama 

 fajcsoportját is, mely az A. filicinum L. nevű fajt és rokonait tartalmazza. 

 Nem kereshetjük fajunkat a parenchymás levélsejtű fajok között sem, mert 

 a nagyági moha levelének sejtjei határozottan prosenchymásak. 



A prossnchymás levélsejtű fajok között csakis a Lindberg fajához 

 tartozhatik, melynek L i m p r i c h t közölte jellemzésével pontról pontra meg- 

 egyezik. 



Az erdélyi növény lelapult, sárgás színű zöld gyepekben nő ; a szárak 

 és a fejlettebb ágak alsó részükön rozsdaszínbarna rhizoid-okkal gyöke- 

 redzenek. Szárai 20—60 mm hosszúak, szabálytalanul elágazók, metszetben a 

 a középfonal gyengén fejlődött, a kéreg kialakult, sárgás. Az ágak egyenlőtle- 

 nek, hosszuk nem egyenlő, a rövidebbeken rhizoid-okat alig, a hosszabbakon 

 a szárból való kiágazás táján bőven észlelhetni. A rhizoid-ok a leveles szár 

 átmérőjét többször meghaladó hosszúságúak, néha a levél erének tövéből is 

 fejlődnek, ostorszerűek, egy-egy pontból több is ered. Színük rozsdabarna, 

 az idősebb szárakon feketedő, felületük sima. Melléklevelek nincsenek. Le- 

 velei egyenlő alakúak, a szár- és áglevelek leginkább a méretekben külön- 

 böznek egymástól. A szárleveiek ugyanis 1 — 1-5 mm hosszúak és 0'5 mm 

 szélesek, az áglevelek O'S mm hosszúk és 015 mm szélesek. Nedves álla- 

 potban mindkét fajta levele berzedten álló. Alakjuk lándzsás, tojásdad, kihe- 

 gyezett ; mind a szár-, mind az áglevelek a lemezből kiálló sejtcsúcsok miatt 

 köröskörül fűrészeltek. Erük nagyon halavány, a levél közepén túl alig ter- 

 jed. A levélsejtek prosenchymások, legföljebb négyszer olyan hosszúak, 

 mint szélesek, színtelenek, chiorophyll nincsen bennük. A levélalj sejtjei kissé 

 rövidebbek, az insertio körül négyzetesek, sárgás színűek. \^alamennyi levél- 

 sejt fala nagyon vastag. 



