IRODALMI ISMERTETŐ. 179 



T u z s n tenyésztési kísérleteiből kiderült, hogy az álgeszt keletkezésekor 

 különféle gombafajok szerepelnek. Egyes algeszt-darabokban fölismerte a 

 W i 1 1 k m m által Xenodocluis ligniperda-n'dk hibásan nevezett gomba fonalait 

 és gcnima-it, továbbá valamely Slereiim faj és a Tremella faginea Britz fonalait. 

 Valószínű, hogy itt mindama gombák szerepelnek, melyek a bükk fáját mint 

 korhadéklakók is kedvelik és fonalaikkal képesek mélyen a fába behatolni. 

 Ezek különösen : a Hypoxylon coccincitm Bull., Stereum purptireum Pers., 

 Schizopliylliiin coiiiiiiinie Fr. és Bispora monilioides Corda fajok. 



A levágott bükkfa a levegőbeli hatásoknak kitéve nagyon könnyen korhad. 

 Az eziránt tett megfigyelései szerint T u z s o n megkülönbözteti a frissen vágott, 

 még élő parenchymás fának és az elhalt, kiszáradt fának a korhadását. 



A frissen vágott fa az erdőben vagy máshol a szabadban, de néha 

 fedél alatt is, egész tömegében megbarnul és 4 — 5 hónap múlva fehérkor- 

 hadásnak indul. 



A friss fa eme hirtelen bámulása, vagyis a y>ftíUedés«. abban áll, 

 hogy a parenchymás sejtekben, de a többi elemi alkotó részekben is fagummi 

 keletkezik és az edényekben thyllisek képződnek. Ezután a fában, egyes csí- 

 kokban megindul a fchérkorhadás, a mi folyton terjed és a fát műszaki 

 czélokra hasznavehetetlenné teszi. 



A füiledést különféleképpen magyarázzák és sokan a fa anyagában, 

 idegen szervezetek hozzájárulása nélkül keletkező chemiai átalakulásnak 

 tartják. Tuzson erre nézve mesterséges fertőzések által telt megfigyeléseket 

 és azt találta, iiogy a bükkfa füUedését tisztán egyes gombafajok okozzák és 

 fa anyagában magától ez sohasem jön létre. 



A füiledést és az ezt köve'ő korliadást első sorban a Slcreiiui piir- 

 pnrenin Pers. és a Hypoxylon coccineiini Ball. okozzák, azon kívül pedig a 

 Bispora monilioides Corda, Tremella faginea Britz és Schyzophylliini com- 

 miine Fr. is alkalmasak erre. 



E gombafajok leírásában Tuzson kiemeli, hov^y a Slereiim pnrpiireiim 

 Pers. faj hymeniumanak színe változó. Ezen az alapon kimutatja, hogy a 

 violaceum Tliiim. és a .S7. lilacinum Pers. a .S7. piirpiireiimAól cl nem külö- 

 níthetők, még csak mint változatok sem. 



T u z s o n-nak a megfüUedés elkerülésére tett kísérletei azt bizonyították, 

 hogy rézgálicz-oldattal való bekenéssel megóvható a fa a megfülledéstől, de 

 csak úgy, ha a bekent fa még a repedezés kezdete előtt fedett rakodó 

 helyre kerül. 



Ha a gombafonalak a fa belsejébe jutottak, úgy innen a további kor- 

 hadás elkerülése czéljából csak nagyon erélyes és huzamos szárítás által 

 pusztíthatok ki. Ezt a szokásos konzerválási (telítési) eljárásoknál, a fának 

 1003—2000 C. meleg gőzben, vagy IlOO— 120o C.-ra hevített olajban való 

 preparálásával vélik elérni. Tuzson kísérletei azt bizonyítják, hogy 2—3 órán 

 át alkalmazott 1200— 140^ C. meleggel nemcsak nagyobb fadarabokban, de 

 még 6—7 cm magas és 3—4 cm vastag, fülledt bükkfadarabkákban sem 

 lehet a gombafonalakat megölni. Ezek tovább éltek és a tenyésztő üvegekben 

 megint jolenkcztek a fa fölületén. 



12' 



