180 IRODALMI ISMERTETŐ. 



Ha a bükkfa megfülledés nélkül elhal és kiszárad, úgy már sokkal tar- 

 tósabb ; ha meg is támadják a gombák, ez már nem okoz a fa egész 

 tömegében egyszerre jelenkező korhadást, hanem csak olyat, mely a fertőzés 

 helyétől, tehát kívüh-ől terjed fokozatosan befelé. 



A szabadban alkalmazott bükkfát az előbb megismert gombafajokon 

 kívül a Polyponis hirsntus Fr. és a Polyporus versicolor (L.) fajok pusztítják. 



Az elősorolt gombák a bükkfa fehérkorhadásál okozzák, mi által a 

 megtámadott fa fehér, mikroszkóp alatt színtelen és szétroncsolt sejtfalakból 

 álló, laza anj^aggá alakul. Az ilyen korhadó fában a gombafonalak temérdek 

 fekete vonást, térbelileg képzelve pedig szabálytalan alakokat bezáró lapokat 

 alkotnak. E lapok gombafonalakkal áthálózott, de épen maradt fasejtekből 

 valók, melyeket a gomba egy nagyon ellenálló, sötét anyaggal itatott át, 

 mi által e részek nagyon tartós elszigetelő lapokat képeznek. 



A fehérkorhadástól elütő a bükkfa ivröskorhadása^ a mi a fának 

 vörös-barna, merev, porlékony anyaggá való alakulását eredményezi. Az ilyen 

 fa ammóniában oldódik. 



A bükkfa eme vöröskorhadását T u z s o n nagyon gyakran észlelte a 

 használatban levő vasúti ászokfákon és azt találta, hogy ezt sok esetben a Poria 

 vaporaria Fr. nevű gomba okozta. 



A műszaki czélokra használt bükkfa vöröskorhadását az előbbin kívül 

 gyakran okozza a Ti'ametes iiioJlis (Sommerf.) és a Trametes slereoides (Fr.) 

 is. E két fajt Bresadola összevonta, Tuzson azonban az eltérésekben 

 tapasztalható következetesség alapján elkülönítve tárgyalja. 



Úgy a P. vaporaria, mind pedig a Tr. inoUis és slereoides állal meg- 

 támadott fában gyakori az álgeszt okozói között is megemlített »Xenodocliiis 

 ligniperda«, melynek azonban a korhadásban csak másodlagos szerepe van. 



ScHiLiiERszKY (Budapest). 



Pantocsek, Dr. Josef: Beschreibiing und Abbihlung der fossilen 

 Bacillarien des Andesittitffes von Szliács in Ungarn. Mit ü8 Figuren auf 2 

 photoautographirten Tafeln. Pozson3^ 1903., S. 20. Druck von C. F. Wigand. 

 Verlag von R. Friedlánder & Sohn, Berlin. 



A szerző értekezésében a szliácsi andesit-tufán végzett mikroszkópos vizs- 

 gálatainak eredményét közli az illető kőzet geológiai korára való tekintettel. 

 Az andesit-tufa, a vizsgálatok szerint, 62 fosszil Bacillaria-t tartalmazott, melyek- 

 nek legnagyobb része új faj, fajta, illetőleg alak. Pantocsek a Széchenyia- 

 val új génuszt is különböztetett meg, 3 faj képviseletében. Minden egyes Bacillaria- 

 alaknak a szerző leírását adja, sőt rajzaik is láthatók az értekezéshez mellé- 

 kelt két táblán. Ezek közül az új fajok, fajták és alakok a következők : 

 Cymbella austriaca Grun. var. titmida n. v., C. grata n. s., C. lan- 

 ceolata E. var. denseslriata n. v. , C. sliacsensis n. s. ; Encyonema caespilo- 

 sitm Kg. var. fossilis n. v. ; Staiironeis Phoenicenteron E. var. anguslior 

 n. V. ; Naviciüa falax n. s., A'^. Légiimen (E.) Van H. var. slanrophora 

 n. V., A^. Csaszkaae n. s. (Császka György kalocsai érsek tiszteletére), X. 

 Haueri Grtin., var. anguslior n. v., N. Addaae n, s. (Adda Kálmán tisztele- 



