10 



Bladet er dorsiven trait bygget, om end ikke meget ud- 

 praeget. Overhuden er sammensat af polygoiiale Geller, der 

 ere noget st0rre paa Oversiden end paa Undersiden. Spalte- 

 aabningerne findes i stort Antal paa begge Bladets Sider, 

 dog er der flest paa Undersiden ; de ligge i Niveau med Epi- 

 dermis (Fig. ] F). En Del af Spalteaabningseellerne ere om- 

 dannede til krystalf0rende Geller (Fig. 1 B, C, D, E) , idet 

 hver af de til Laebecellerne svarende Geller indeholder en stor, 

 firkantet, prisraatisk Krystal, der er indesluttet i en Kappe af 

 Vsegsubstans, som med FJoroglucin og Saltsyre bliver tydelig 

 r0d og altsaa er forvedet. 



Saadanne Krystalceller, der ere af en lignende Bygning 

 som de forst af Rosanoff, senere af V. A. Poulsen og 

 Andre ^) beskrevne, ere hidtil ikke fundne i Epidermis. 



Mesofyllet bestaar 0verst af 2 — 3 Lag Palissadeceller, 

 der indadtil blive kortere og jaevnt gaa over i Svampvsevets 

 kortarmede Geller; det underste Lag af disse over Under- 

 sidens Epidermis er sammensat af noget Isengere, palissade- 

 agtige Geller, som dog have korte Arme. Epidermis bserer 

 hist og her flercellede Kirtelhaar og endvidere ugrenede 

 B0rstehaar, som bestaa af 3 Geller: 2 smaa Basalceller, der 

 bsere en lang Gelle med ujsevn Ydervaeg. Begge Slags Haar 

 ere bojede saaledes, at de ligge tiltrykte til Epidermis; de 

 ugrenede Haar ere talrigst paa Undersiden. De bruskagtige 

 Axelblade ere byggede af et af rundagtige parenkymatiske 

 Geller dannet Vsev med smaa, men talrige Intercellularrum. 

 I Epidermis findes de samme krystalforende Geller, som oven- 

 for ere beskrevne. Et Blad, samlet af Prof. Warming paa 

 Barbados, havde kun 2 Lag Palissadeceller, og Mesofyllet 

 var mere udpraeget dorsiventralt. 



^) Se Kohl: Anatomisch-physiologische Untersuchung der Kalksalze 

 und Kieselsaure in der Pflanze, Marburg 1889, S. 80 og videre, hvor 

 den herhenh0rende Litteratur findes citeret. 



