25 



chorus hirsutus, Clerodendron aculeatum, Melochia tomentosa 

 og Croton- Alter, men disse here jo med Undtagelse af Tur- 

 nera egentlig hjenime i de torre Krat. Stammerne af Kokos- 

 palmeine have hyppig her i Strandskoven teglstensrode Pietter, 

 der skyldes en Trentepohlia-Aii; endvidere findes baade paa 

 Kokos og de ovrige Traestammer en Del skorpeformede 

 Lichener f. Ex. Graphis, Lecidea (se Listen bag i Afhandl.); 

 men ellers mangle Epifyter ganske, og paa den sandede Jord 

 voxe hverken Bregner, Mosser eller Laver, skjont der dog 

 ofte fmdes ret skyggefulde Steder. 



Vandrer man Isengere mod Vest, h0rer Palmeskoven op, 

 Vejen bojer hge ned til Havet, og man gaar nu videre i det 

 tunge, lose, bloendende hvide Koralsand (se Tavle 2). I 

 dette voxer hist og her de for Pescaprae-Samlaget karak- 

 teristiske Arter: saaledes Eiiphorhia hiixifoUa, Cakile cpqualis, 

 Stenotaphrum americanum , Ipomcea pes capriE og andre. 

 Indenfor denne lavere, mest af Urter sammensatte Vegetation 

 ses et bredt, kratbevoxet Terrsen, hvor en stor Del af de for 

 de sandede Partier karakteristiske Buske gjenfindes. Den 

 solvgraa Tournefortia (jnaphalodes med dens tykke, graahaa- 

 rede Blade tiltrsekker sig strax Ens Opmaerksomhed (Tavle 2); 

 det er den Busk, der af de her forekommende vist bedst er 

 udrustet til at udholde den staerke Transpiration, som den 

 svidende Sol i Forbindelse med stserk Vind fremkalder; her 

 er den en ret stor og omtrent mandshoj Busk, men paa sserlig 

 exponerede Steder bliver den lavere og robustere og ligner 

 nsesten en ved Kunst klippet Haek ; dette saas navnlig smukt 

 circa Vs Mil jgengere mod Vest ved Judith Fancy. Sete noget 

 paa Afstand mindede disse Tournefortia-^e\ oxnm^ev ikke 

 saa lidt om vore Hippophae-Kv?(i paa Jyllands Klitter. Af 

 andre Buske optraede her den gulblomstrede Suriana mari- 

 tima med morkegronne, matte Blade, endvidere Ernodea litto- 

 ralis, den gulblomstrede Kurvblomst Borrichia arborescens, 

 der undertiden optrseder med solvhaarede Blade, og endelig 

 Jacquinia armillaris, der adskiller sig fra de alt naevnte 



