27 



Klippekystvegetatioueu. 



Denne har jeg kun i ringe Grad haft Lejlighed til at 

 gjore mig bekjendt nied, og del bliver derfor kun ineget 

 sparsomt, hvad her nieddeles. 



Soni sserhg karakteristisk for mere exponerede KUpper, 

 hvor Spr0jtet fra Havet naaer op, kan fremhaeves Baccharis 

 dioica V.^), en mindre Busk med oprette Grene og smaa, 

 bredt spatelformede, opadrettede, glatte, gh'nsende Blade, samt 

 Erithalis fruticosa L., Jacqiiinia armillaris L. , Borrichia 

 arborescens og i del Hele flere af de under Sandstrandsvege- 

 tationen nsevnte Buske. Ogsaa Conocarpus erecta L. , der 

 er saa hyppig i Laguner, findes ofte paa Klippebund eiler 

 mellem st0rre Sten ved Stranden. Eggers regner endvidere 

 med til Kllppekystvegetationen Plumieria alba L. , Coccoloba 

 punctata L. , Eheodendron xylocarpum DC. Af iirteagtige 

 Planter ere navnlig Stenotaphrum americanum Schk., Fasjya- 

 lum distichum L. og Sesuvium portulacastrum L. almindelige og 

 hsenge hyppig i Form af lange Guirlander ned over Klipperne. 

 Ogsaa Euphorbia buxifoUa Lam. kan lindes paa Klippekyst, 

 saaledes hyppig paa Bermudas-0erne. 



Paa mere beskyttede Steder gaa naturligvis mange 

 Arter, der ikke ere Halofyter, lige ned til Havet; saaledes 

 har jeg paa Water Island ved St. Thomas set Agaver, Kaktus, 

 Bronielia, Croton- Ariev, Plumieria alba voxe i Havets umiddel- 

 bare Nserhed paa stejle Kiippevsegge. Smlgn. forovrig Eggers 

 i St. Croix' Flora pag. 53, hvor en Del mere eller mindre ud- 

 prsegede Klippekyst-Arter nsevnes. 



Maiigrovevegetatioueii. 



Denne optraeder overall ved Kysten i Bugler og Ind- 

 skaeringer, hvor Havet er roligere, endvidere ved flere Ind- 

 S0er med brakt Vand, de saakaldte „Saltponds". Substratet 



') Angaaende dens Anatomi se Warming Halofytstudier Side 194. 



