231 



Afhandling (5)). Han gj0r opmaerksom paa, at „medens de 

 fleste Planter voxe med Frodighed i den varme Jordbund, 

 er dog undertiden det modsatte Tilfseldet, saa at de blive 

 Dvgerge i Stedet for Ksemper" (p. 350), og nsevner Plantago 

 major og Blechnimi Spicant som Exempler. 



I 1884 udkom dels en Afhandling om Islands Plante- 

 vaext af Gronlund (5), dels et floristisk Arbejde af Strom- 

 felt (IS), og 1 begge disse findes nogle Oplysninger om Vege- 

 tationen — specielt Fanerogamerne — ved Kilder. Hos 

 Stromfelt (p. 86) neevnes blot en Del Arter , som belt eller 

 delvis ere knyttede til Kildernes varme Jordbund, medens 

 Gr0nlund (p. 139 — 141) lidt ndferligere nsevner alle de ved 

 Reyklioltsdalens Kilder voxende Arter, og for forste Gang gjer 

 opmgerksom paa, at der er stor Forskjel paa Vegetationen 

 ved de almindelige (alkaliske) varme Kilder og Solfataraerne 

 og Dyndpolene (Svovl-Kilderne) ; idet de sidste nsesten ingen 

 Vegetation huse i deres Nasrhed, medens de ferstnaevnte 

 tvgertimod give Anledning til en rig Vegetation. Paa intet 

 af disse Steder omtales den kryptogame Vegetation naerraere. 

 Endelig bar Helgi Jonssoii (9) i en lilie Afhandling i 

 Botanisk Tidsskrift 1898 meddelt sine lagttagelser fra Lau- 

 garnar ved Reykjavik, men dem skal jeg nsermere omtale 

 ved Skildringen af Forholdene der. 



Hvad der ellers kan vsere at trseffe i Literaturen, er 

 spredte og mere eller mindre tilfaeldige Meddelelser i Rejse- 

 skildringer; de vigtigste af disse ere de mange Afhandlinger 

 af Geologen Th. Thoroddsen (14, 15, 16, 17, 18 o.fl.), som 

 har gjennemrejst Islaiid paa kryds og tvsers og gjort geolo- 

 giske Undersogelser. Saaledes fmdes der Bemaerkninger om 

 Vegetationen ved Kilder paa Reykjanes, i Faxebugtens Omegn 

 og Nord-Island, af hvilke jeg vil citere det udf0rligste Sted 

 (18, p. 73): „Plantev8exten ved de varme Kilder er altid 

 temmelig betydelig: der fmdes ofte en yppig Vegetation af 

 sserskilte Planter, der enten kun fmdes ved Thermer eller 

 kmi der opnaa sin falde Udvikling og St0rrelse. Svovlkilderne 



