68 



smaa R0dder, og de holdt aabenbart godt fast, thi man 

 kunde se Exemplarer af den store Art T. utriculata med 

 meterlange Blade siddende bogstavelig talt paa en Pind, der 

 var mindre end fingertyk (Tavle 10). 



Disse Planter optage Luftens Fugtighed ved Hjaelp af 

 smaa skjoldformede Haar, hvormed Bladene ere besatte. 

 I T. iitriculata's store Bladskeder fandtes ofte Vand i litervis, 

 som lob ud, naar den vendtes om, desuden Muld, Bladrester, 

 Smaadyr, Skolopendre og meget andet. Det antages, at den 

 drager Nsering af disse organiske Rester. 



Til Epifyterne kunne sluttes de parasitiske Planter, 

 der for de h0jere Planters Vedkommende saa godt som ude- 

 lukkende reprsesenteres af Lormithus emarginatus Sw. , da 

 den anden vestindiske Loranthace (Phoradendron) er sjselden. 

 Loranthus var meget almindelig i Krattet, snyltende paa 

 Traeer og Buske, som den omklamrer og sender Sugerodder 

 ind i. Den spirer paa Grenene og naaer aldrig Jorden, er 

 saaledes en aegte Parasit*). 



I en Dal omtrent midt paa 0en laa en lille Lagune 

 med brunt, uklart Vand. Denne Lagune omgaves af et frisk 

 grpnt Baelte af Laguncularia racemosa, en velkjendt tropisk 

 Busk, der horer til Combretaceerne, og som plejer at voxe i 

 Mangrovesumpene. Her var den imidlertid eneherskende, og 

 den trivedes frodig i det ganske lave Vand. Dens glinsende 

 Blade indtoge i de varme Middagstimer ejendommelige 

 Stillinger: Bladstilken var snoet, saa at Bladet kom til at 

 staa lodret i det Plan, der dannes af Stsengelen og det af 

 Bladet st0ttede Sideskud. Angaaende Laguncularia' s Aande- 

 og St0tter0dder samt Bladanatomi vil man fmde Besked hos 

 B0rgesen (S. 45— 46). 



") Under vort Ophold i Vestindien fandt vi Loranthus emarginatus 

 snyltende paa folgende Planter: Pisonia subcordata (meget hyppig), 

 Croton astroites (hyppig) , Antherylium Rohrii (hyppig) , Nerium 

 Oleander (Landfogedens Have paa St. Jan) , Anona sp. , Crescentia 

 Cujete. 



