Carex Goodenotvii, Ranunculus reptans^ Taraxacum Iwviga- 

 turn^ Heleocharis palvstris o. fl. 



Den 15de bes0gte jeg SvoA^kilderne og red dernsest over 

 Sveifluhals Nord paa langs et temmelig jgevnt, yngre Hraun 

 med Grimmia og faa Fanerogamer. Lsengere Nord paa langs 

 Uudir-hliSar var der i Lien et lavt Krat af Betula odorata 

 og Salix phylicifolia med S. glauca og lanata saint Hede- 

 buske ; det er vistnok det yderste Krat paa Reykjaneshalv0en 

 (Gullbringusysla) , i alt Fald traf jeg paa hele Turen 

 intet Krat Isengere Vest paa. Hrannet nedenfor Undir- 

 hli ar belt til Havnefjord over Kalda er gammelt og hedeklsedt. 



Som Resultat af denne Exkursion tror jeg at kimne 

 sige, at Gronlund fiildkoranient rigtigt bar angivet Vege- 

 tationens Udvikling paa Lavaen. Jeg vil resumere mine egne 

 lagttagelser saaledes: 



1. Udviklingen af Vegctationen i et Hraun er folgende: 

 1) Det rene G^rf/wmia-Taeppe samler Muld til Fanero- 

 garaerne, af bvilke Pudeplanter (mest Fjeeldmarksplanter) 

 og nogle Hedeplanter indfbide sig f0rst. 2) Efterhaanden 

 bliver det til en artsfattig Hede, og 3) senere undertiden i 

 Lavningerne til Grsesmark. Om denne Graesmark skal 

 indfinde sig, beror paa f0lgende: Hraunet maa vsere ujeevnt, 

 saaledes at Lavningerne ere saa betydelige , at der kan 

 samles en Del Muld. Den saaledes dannede Muld holder 

 Fugtigheden fra at fordampe, og Vandet vil paa den anden 

 Side bave vanskeligt ved at synke gjennem den kompakte 

 Lava, folgelig kan der virkelig vaere en jaevn Fugtigbed 

 tilstede i Mulden, uagtet den kun bar en Kilde at takke for 

 sin Tilstedeveerelse , nemlig den direkte Nedb0r (Baekbb og 

 Smaas0er fmdes nsesten ikke paa bele Halv0en). 



2. Grimmia'en er mindre modstandsdygtig for Sandflugt 

 end Fanerogamerne; af disse modstaar Grsesmarken bedre 

 Vind og Sand end Heden (Vogastapi). 



3. Egentlig Fjeeldmark optraeder ikke paa Lavaen; den 

 maa krseve andre Betingelser for sin Existens; muligvis kan 



