77 



ved Christianssted ; nogle Plantager prseparere dog selv deres 

 Sukker ved egne Maskiner^). 



Vegetationen i det opdyrkede Land har ingen saerlig 

 Interesse ; Sukkermarkerne selv ere saa hoje og saa tsette, at 

 de ikke tillade nogen videre Konkurrence ; kun langs Vej- 

 kanter og lignende Steder findes vildtvoxende Planter (Ukrud), 

 som f. Ex. Farthenium Hysterojihorus L., en Composite med 

 hvide knapformede Kurve, Labiaterne Leonurus sibiricus L, 

 og Leonotis nepeti folia R. Br., mange Grsesser og Euphorbia 

 heterophylla L., hvis mest paafaldende Kjendetegn er, at de 

 naermest Blomsterkopperne vaerende Blade eller Bladdele 

 ere smukt purpurr0dt farvede, et Forhold der aabenbart 

 tjener til at hidlokke Insekter. (I Haver ses undertiden en 

 dyrket Euphorbia {E. pulcherrima?), som er belt purpurrod). 



Paa Marker, der ligge brak, eller paa mindre, udyrkede 

 Arealer staar der en livlig Kamp mellem talrige Ukrudsplanter, 

 ejendommelig nok mest Smaabuske (her i Norden er Ukrud 

 altid Urter), af hvilke isser maa nsevnes de allestedsnaer- 

 vserende Acacier („Gasha"), der hurtig voxe op og blive et 

 nsesten uudryddeligt Ukrud, da de vedblive at danne Skud 

 fra Stubbene, naar de hugges. 



Af de mere sluttede Vegetationer paa St. Croix er 

 Crotonkrattet, som Eggers har bensevnet det, den mest 

 ejendommelige og den mest udbredte. Omtrent Halvdelen af 

 0en ligger udyrket hen, og heraf er den sterste Del bedaekket 

 med denne triste Vegetation, Navnlig er 0ens ostlige Del, 

 fra Christianssted og 0stpaa, naesten at betragte som eet stort 

 Crotonkrat. 



Det geengse Navn for dette er „Buskene", og det er en 

 trseffende Betegnelse, thi Trseer mangle ganske, naar und- 

 tages enkelte isolerede Exemplarer af Leuccena, Crescentia og 

 faa andre. Treelosheden maa vgere en xerofil Karakter, thi den 



^) Om Sukkerdyrkning paa St. Croix se: Warming, Om tropisk 

 Agerbrug og tropiske Kulturplanter (Geogr. Tidsskrift XII. 1894). 



