89 



sici/oides, Polypodium Swartzii^ der kreb op ad Traestaniiner, 

 og Epifyter, f. Ex. Araceer , og i en Busk paa Toppen sade 

 store Exemplarer af Epidendnim ciliare. 



Udsigten heroppe fra var pragtfuld; mod Nord saa man 

 ud over de skovklsedte Skrsenter ned til Havet, mod Syd 

 bredte det dyrkede Lands Sukkermarker sig for ens Fodder, 

 Plantager med deres Negerbyer laa deri som hvide Pletter, 

 og yderst ude laa Krauses Lagunes morkegronne Mangrove- 

 skove umiddelbart foran det morkeblaa Hav", 



De frodige Skove ere i sig selv langt mere tiltalende 

 end de torre Grotonkrat. Men disse sidste have dog maaske 

 den storste botaniske Interesse, da de leve under de mest 

 extreme Livsforhold. Skovenes hojere og kraftigere Vege- 

 tation vil altid bedre kunne holde paa Fugtigheden end de 

 lave og af Solen let gjennembra^ndte Krat. Kommer hertil, 

 at den aarlige Nedbor ikke er stor for et tropisk Land 

 (omtrent 48 eng. Tommer ^), saa vil man kunne forstaa, at 

 Crotonkrattets Planter have et xerofilt Praeg. Dette er delvis 

 allerede omtalt i det foregaaende, men det Forhold hos 

 Planten, hvori Omgivelsernes torre Natur vistnok bedst viser 

 sin Indflydelse, er dog Bladenes indre Bygning. 



Der skal derfor i det Folgende gives en Fremstilling af 



B. Nogle xeroflle Blades Anatomi. 



De anatomisk undersogte Blade kunne deles i tre Grupper, 

 nemlig: 



L Staerkt haarede Blade. 

 IL Glatte eller svagt haarede Blade. 

 in. Leguminosernes finnede Blade. 



1) Se Eggers: St. Croix's Flora. 



