105 



holdet melleni de haarede og de glatte var der Tale S. 05, 

 hvor saerlig Lighederne blev fremhsevede (tyk Overhud, for- 

 slfmede Indervsegge, Spalteaabningerne i Overfladens Niveau, 

 Garvesyre o. s. v.); — l>er skulle da Forskjellighederne frem- 

 haeves: 



1. Epidermiscellernes Ydervaegge ere tykkere og have Kiiti- 

 kularlag hos de glatte, tyndere og ikke eller svagt kuti- 

 kulariserede hos de haarede. Vsegge som dem hos f. Ex. 

 Citharexylum forekomme vist aldrig hos de haarede, 

 raedens derimod Corchorus og Lantana have lige saa 

 tykke Ydervnegge som Bursera. — Castela, der har kuti- 

 kulariserede Veegge, tages her ikke i Betraglning, da den 

 er ret afvigende. 

 . 2. higen af de undersogte haarede Blade har Styrkeva3V, 

 ligesom forvedede Dele i det hele mangle, bortset fra 

 Karstraengenes Veddele. Styrkevaev er derimod alminde- 

 ligt hos de glatte Blade, men slet ikke uadskillelig knyttet 

 til dem. 



3. Kirtelhaarene ere af en anden Form hos de haarede 

 end hos de glatte. — Solanum, Lantana, Corchorus, 

 Melochia og desuden Cordia ctjlindrostachya have alle 

 Kirtelhaar, der ere frit fremragende mellem Stjaerne- eller 

 B0rstehaarene, medens Tricera, Citharexyluni, Coccoloba 

 og Clerodendron aculeatiim alle have nedssenkede Kirtel- 

 haar, og med Undtagelse af Tricera ere disse af en 

 lignende Type som den, der er afbildet for Cithare- 

 xylum's Vedkommende. — Fra denne Kegel har jeg ingen 

 Undtagelser set. 



Den almindelige Forekomst af Kirtelhaar med den 

 samme eller en lignende Bygning som den, der fmdes hos 

 forskjellige af Haberlandt's ') „Hydathodei" — er her ret 

 ejendommelig. Thi mider de t0rre Forhold, som de vest- 



•^) Das tropische [iaubblatt. II: IJber wassersecevnirende und -absor- 

 birende Organe (Sitzber. d. kais. Akad. Wiss. Wien. Bd. CI. 1892). 



