viste med Sikkerhed, skjent man oftere har ment at 

 fmde saadanne '). 



Kroraatoforerne synes at vaere vsesentlig afvigende 

 fra andre Planters; de ere hulcylindriske eller hiil- 

 kugleformede og ligge tset indenfor Membranerne, i Form 

 f0lgende disse (Alfr. Fischer). For at faa dem at se maa 

 man oftest anvende sserlige Methoder og Reaktioner; under- 

 tiden lader deres Bygning sig dog umiddelbart iagttage paa 

 de levende Celler. I ovrigt er den omtalte Struktur kim 

 paavist hos et forsvlndende Antal Arter (af Sltegterne Oscil- 

 latoria, Lymjhija, Tohjpothrix, Ilapalosiphou etc.). 



Disse Kroniatoforer synes at staa paa et lavere Stand- 

 pmikt af Differentiation end de andre Algers, ikke at vgere 

 saa fuldstaendigt udsondrede og afgreensede mod Plasmaet, 

 som Tilfseldet er hos de h0jere Alger. I de Tilfselde , hvor 

 man har beskrevet blaagront farvede Alger med segte, seed- 

 vanligt byggede Kromatoforer {Phragmonema , Glaucocystis, 

 Asterocystis etc.), har det vist sig, at vedkornmende Arter i 

 Virkehgheden med st0rre Ret henfores til andre Algegrupper 

 end til de blaagr0nnes, med hvilken de blot have Farven 

 tilfaelles. 



Farvestoffet, som indeholdes i de blaagronne Algers 

 Celler , er i Regelen blaagront , mindre hyppigt olivengront, 

 galligt, brunligt, rodligt, violet eller undertiden nsesten rent 

 blaat. I 0vrigt kunne disse Farver naturligvis nuanceres 

 paa yderst forskjellig Vis. Det blaagronne Farvestof bestaar 

 af en Blanding af Klorofyl og Fykocyan, det sidste 

 i Modssetning til Klorofyllet oploseligt i Vand. Derfor ud- 

 trsekkes det af dode, torrede Planter, der henstaa i Vand, 

 som en blaa fluorescerende Oplosning. 



Kornene. I Protoplasmaets ganske fmtkornede eller 

 -grynede Masse 2) finder man hyppigst nogle storre, stserkt 



') Senest R. Hegler. 



^j Hos enkelte, t. Ex. Spirulina synet Plasmaet ganske homogent. 



