312 



tragter man t. Ex. en Muslingeskal , som er beboet af disse 

 Planter, vil man fmde en st0iTe eller mindre Del af Skallens 

 Overflade isprsengt med forskjelligt farvede (gronne, blaa- 

 gr0nne, rodviolette, rode) Pletter. Ved nsermere Unders0gelse 

 viser det sig, at Pletterne ikke ere overfladiske , men tvsert- 

 imod gaa dybt ned i Skallens Kalkmasse, og at de skyldes 

 farvede Algetraade, som der udbrede sig i alle Retninger 

 ved at gjennembore den kulsm'e Kalk, hvoraf Skallerne 

 vsesentlig bestaa^). 



Saaledes gjennemhnlles Skallerne efterhaanden af utal- 

 lige fme Ror, hvori Algernes Traade ere indesluttede, og 

 kunne herved blive saa porose og more ved disse Algers op- 

 losende Virksomhed, at de tilsidst ganske „op8edes" og falde 

 hen. Derfor maa de kalkborende Algers ejendommelige Leve- 

 vis antages at bidrage i ikke uvaesentlig Grad til den kulsure 

 Kalks Gjenoplosning i Havvandet. Om de kalkborende Arters 

 Forplantningsmaade vides ikke meget: det er sandsynligt, at 

 Formeringsorganerne (Hormogonier samt Gonidier hos Hyella) 

 gjennem de fine Kanaler, som udmunde paa Skallernes Over- 

 flade, slippe ud i det omgivende Vand og her fores omkring, 

 indtil de trseffe en ny Skal, som de kunne trsenge ind i og 

 „inficere". 



Kalkborende Blaagronalger findes baade i salt og ferskt 

 Vand ; i Danmark er der dog hidtil kun truffet marine Arter, 



Alger i Almindelighed henvises isaer til Bornet li: Flahault: Sur 

 quelques plantes vivant dans le test calcaire des moUusques (Bull, 

 de la Soc. bot. de France, tome XXXVI, 1889). Jeg medgiver her 

 en Fortegnelse over de danske Bloddyr, hvis Skaller huse kalk- 

 borende Alger. Bestemnielserne skyldes Hr. Cand. mag. V. Nord- 

 mann. Mya arenaria, Ostrea edtilis, Mytilus edulis, Cyprina is- 

 landica, Cardium edule og echmatum. Lucina borealis , Tellina 

 calcarea, Venus galliea, Pecten opercularis, Mactra solida, Dosinia 

 lincta og exoleta, Solen ensis, P.sammohia fcproeensis, Littorina 

 littorea og tenebrosa, Hydrohia Ulrae, Buccinum undatum, Apor- 

 rha'is pes pelecani. 

 ') Dette sker formodentlig ved Udskillelsen af en Syre gjennem Traa- 

 denes Spidser, som herved kunne bane sig Vej; maaske er den ved 

 Aandedrajttet udskilte Kulsyre tilstrajkkehg hertil. 



