15^ 



Figur 5 viser Tvaersnittet at' et ungt Blad, soni ikke har 

 faaet Salt; man kan her lige erkjende Begyndelsen til den 

 dorsiventrale Bygning af Bladkj0det, idet det 0verste Gellelag 

 allerede svagt giver til Kjende, at det skal strsekke sig i 

 radial Retning og blive til Palissadeceller. Men paa et kun 

 lidet yngre Blad vil man ikke kunne afgj0re, hvad der er 

 Over-, og hvad der er Underside, uden ved Hjeelp af Nerverne 

 og Epidermiscellerne. Disse sidste ere nemlig, som Figur 5 

 viser, paa Bladets Underside lavere og mere strakte i tangen- 

 tial Retning, paa Oversiden hojere og radialt strakte, hvad 

 der ogsaa er let forstaaeligt et'ter Smaabladets sammenrullede 

 Bladleje, hvor Undersiden udgjor den konvexe, Oversiden 

 den konkave Del. 



Bladet biljeholder saaledes i ret lang Tid sin isolaterale 

 Bygning, endog til det omtrent liar opnaaet sin endelige 

 Fladeudstntikning , og da er det forst, at de Strsekninger af 

 overste Gellelag i Bladkjedet fmdo Sted, som betinge Dorsi- 

 ventralitetens Indtraeden. 



Naar jeg nu sammenligner Bladbygningen af mine Ex- 

 emplarer fra Vesterhavets Kyst med dem, der i mine Kul- 

 tm'er have faaet Salt, kan jeg ikke se andet end, at det er 

 sandsynligt og berettiget at antage, at det i begge Tilftelde 

 er Saltet, som har bevirket den isolaterale Bladbygning. Ved 

 Proverne med Thalliumsulfat viste det sig, at Bladenes 

 Geller i begge Tilf?elde vare fulde af KlornatriLmi, medens 

 saavel 0sters0planterne som de uden Salt dyrkede kun gav 

 ringe Reaktion '). Om andre ydre Faktorer end Bundens 

 store Saltholdighed kan have paavirket Vesterhavsplanterne i 

 Retning af Isolateralitet, skal jeg naturligvis ikke kunne sige, 

 men at Kogsaltets Tilstedevserelse i Planterne maa vEere en 

 meget vaesentlig Faktor, kan der efter de foreliggende Forsog 

 ikke vsere nogen Tvivl om. 



Ved denne Prove reagere jc desuden andre Klorider end NaCl 



med Udfwldning af Klorthallium. 



