162 



Tid lang at have voxel lodret opad, derpaa Isegger sig 

 ned og fortssetter Vsexten i horizontal Reining, skyldes sinipell 

 hen det, at der i den ikke anlsegges tilslreekkeligl 

 Styrkevsev til at hsere V^segten af det efterhaanden for- 

 0gede Plantelegeme. 



S 1 u t n i n g s b e ni i3e r k n i n g e r . 



Som bekjendt har man opstillet en Del Theorier an- 

 gaaende Aarsagerne til L0vblades isblaterale Bygning. Medens 

 nogle (Pick, Dafour, Stahl) mene, at denne skyldes Lysets 

 Indvirkning, og at Palissadecellerne ere saerlig tilpassede til 

 staerkt Lys, antage andre (f. Ex. Lesage), at Transpirationen 

 er det afgjorende, idet de last stillede Palissadeceller paa 

 begge Bladsiderne maa nedstemme Fordampningen. Endelig 

 have vi Haberlandts bekjendte Theori, som udgjor et af bans 

 fysiologisk-anatomiske Principper, idet ban siger, at Saft- 

 ledningen ad muligst kort Vej tbregaar lettest gjennem Ele- 

 menter af Palissadecellernes Form og Retning. 



Disse Theorier, der hver for sig kan have storre eller 

 mindre Sandsynlighed, frembseves med Ensidighed som de 

 eneste rette Forklaringer. 



Den af dem, der forekommer mig at have mest Va^rdi, 

 er St ah Is, dog ikke som Theori betragtet, men som „den 

 simple Konstatering af Fakta", bvad Warming (Halofyt- 

 Studier p. 246) og allerede Dufour gjor opma^rksom paa. 

 Saa langt gjaslder Stahls „Tbeori", og herpaa kan den svare; 

 at stsei-kt Sol lys kan bevirke Isolateralitet hos i alt Fald op- 

 rette Blade, er et Faktum, som flere have leveret Bevis for, 

 bl. a. isser Stahl selv, og det fremgaar jo ogsaa med Tyde- 

 lighed af foreliggende Unders0gelse. Men sp0rger man nsermere 

 om, hvorledes Lyset har haft denne Virkning, og orn, 

 hvorfor Pallissadecellerne i det isolaterale Blad gjore sajrlig 

 Nytte ved det staerke Lys, ja saa lader Stahls Theori os i 

 Stikken, og bedre gaar det heller ikke med de andres, thi 

 disse ere jo ikke engang i Stand til at giA^e os Svar paa det 



