«• 



BOTANIKAI KÖZLEMÉNYEK 



A KIR. M. TERMÉSZETTUDOMÁNYI TÁRSULAT 

 NÖVÉNYTANI SZAKOSZTÁLYÁNAK FOLYÓIRATA 



XXI. KÖTET. 1923. 1—6. FÜZET. 



M o e s z G. : A növények gombaokozta betegségeiről 

 szóló ismeretek fejlődése hazánkban. 



Gazdasági növényeinkben egyes betegségek, különösen a rozsda, 

 üszög és a peronoszpóra tetemes kárt okoznak. Régebben, amikor 

 a védekezés módjai ismeretlenek voltak, a károk még nagyobbak 

 lehettek. Nem csoda, ha Isten büntető kezét látták ezekben a csa- 

 pásokban. Mózes (V. 28., 22.) azoknak, akik az Isten törvényeit 

 megszedik, az Urnák büntető szándékát a következő szavakkal 

 jelenti ki: „Megver téged az Ur száraz betegséggel, hidegleléssel, 

 gyullasztó és izzadó betegséggel, aszállyal, szárazsággal és ragyával; 

 és mindaddig kergetnek ezek tégedet, míglen el nem veszel." 

 A mos (4., 9.) pedig így szól: „Megvertelek titeket szárazsággal 

 és ragyával a ti sokféle kérteiteket, szöleiteket, figós kérteiteket, 

 de mégis nem tértetek énhozzám, ezt mondja az Ur." Hasonlóan 

 szól Haggai is (2., 7.). 



Tekintve azt, hogy csak a mikroszkopikus vizsgálatok révén 

 sikerült a nővé oy betegségeket egymástól megkülönböztetni, való- 

 színűnek látszik, hogy a régiek ragyája ép úgy jelenti a rozsdát, 

 mint az üszögöt, de jelenthet másféle betegséget is.* 



Most már tudjuk, hogy ezeket a betegségeket bizonyos élős- 

 ködő gombák okozzák. A gabona rozsdáját a Pttcrinia, üszögjét 

 a Tilletia és az Ustüago, a szőlő leggyakoribb betegségeit pedig a 

 lis^tharmat {Oiáinm^JJncmiűsi) és a Ptewio^ara (Peronoszpóra) okozza. 

 Tudjuk, hogy ezek a gombák spórákkal szaporodnak és ezekkel az 

 egészséges növényt is megfertőzhetik. Tudjuk azt is, hogy bizonyos 

 vegyszerek elpusztítják a gombát ; tudunk tehát a betegségek eUen 

 védekezni. 



A múlt századig azonban az ember tehetetlenül állott ezekkel 

 a betegségekkel szemben. A betegséget az időjárásnak, a talajnak, 

 a megmívelés különböző módjának, a csillagok állásának, boszor- 

 kányosságnak és végső fokon Isten büntetésének tulajdonították. 

 Aristoteles (Kr. e. 384 — 322.) a rozsdát a meleg nedvességtől 

 származtatta. Theophrastus (Kr. e. 371 — 286.), Aristoteles 

 tanítványa a rozsdát rothadási folyamatnak, a növény beteges álla- 

 potának tartotta, mely akkor következik be, amikor csendes eső 



^ Lásd erre vonatkozólag M á g o c s y-D i e t z S. dolgozatát : „A szőlő 

 öbölye és ragyája." 



Botanikai Közleméuyek. 1 — 6. füzet. 1 



